24 • Carl Fred. Kolderup. [No. 1 



et liult drøn under kirkegulvet samtidig med, at stolrader og lyse- 

 kroner rystede. Presten blev ligbleg, afbrød sin tale med et stille 

 „Din vilje ske" og blev staaende taus. Men da havde paniken 

 allerede grebet menigheden. Man styrtede vildt til udgangen, hen- 

 synsløst og brutalt, hver for at redde sit skind. Beklageligvis blev 

 en ældre frue under stormløbet temmelig ilde medfaren, uden at 

 der dog skal være alvorlig fare for hende. Efter en stunds forløb 

 lagde bevægelsen sig. 



Havnen. Ombord i dampskibet „Knut Skaalmen" kjendtes det, 

 som om skibet laa og huggede i bunden. Ombord i „Scotland" og 

 „Kong Oscar II" samt den store sortehavsdamper ,.John Coverdale", 

 der ankom hertil igaar, føltes jordskjælvet som en sterk, vuggende 

 bevægelse. 



Den bygning, hvori havnefogden har sit kontor, rystede saa 

 sterkt, at portklokken gav sig til at kime, ligesom væguret stansede. 

 En vandrende nede paa skuret paa fæstningen blev under den sterke 

 rystning vredet fra hinanden. Udenfor toldbodbryggen har flere, øien- 

 vidner seet våndet formelig koge med voldsomme bobler. 



„Birger Jarl" var paa optur under jordskjælvet. Skibet fik 

 et stød, saa man et øiebhk troede, det var gaaet paa grund. Det 

 samme observeredes fra flere seilskibe. 



Hurtigtoget fra Trondhjem fik jordskjælvet, da det var kommet 

 til Frogner station. Passagererne fortalte, at toget formelig hoppede 

 paa skinnerne, ligesom det skakede sterkt over. 



Overalt i byens omegn er jordrystelsen følt mere eller mindre." 



Drammen. I „Drammens tidende" læses den 25. oktober: 



En by i forfærdelse maatte Drammen igaar formiddag ved IIV2- 

 tiden siges at være. Ved denne tid tog den ellers saa faste og 

 urokkelige jordbund pludselig til at gynge og ryste, og husene 

 knagede i sine sammenføininger, som vilde de styrte sammen. 



Det var et temmelig voldsomt jordskjælv. 



Her i byen begyndte jordskjælvet som en dump knurren og 

 en susen som af storm, saa begyndte ovnene at ryste, og en stund 

 efter gyngede jorden og husene som dækket paa et skib. Flere 

 steder ramlede forskjellige ting ned af væggene, og en mængde 

 mennesker løb ud paa gaden, da man troede, bygningerne skulde 

 styrte sammen. 



Paa vort redaktionskontor begyndte et stort skab at vakle, 

 paa jernbanestationcn og flere steder stansede alle ure. I kirkerne 

 blev forskrækkelsen stor, særli«- i Erasernæs kirke, som var fuld- 



