1905] lagttagelser fra terrasser og strandlinjer i det vestlige Norge. 



35 



friskt snit, saa man godt kan se dens bygning". Elven fra Tyin,. 

 Tya, har skaaret sig dybt ind i den under det elvebrud, som, efter 

 hvad der er bleven mig opgivet af en gammel kone paa Moen, 

 fandt sted sommeren 1826. Herunder gik gaarden Moens huse ud,. 

 og en stor del af dens ager og eng blev ødelagt. Denne terrasse- 

 har en saadan bygning, at den kan benyttes som tidsmaaler, der for- 

 skal den her beskrives noget nærmere. Den hører vistnok ikke tit 

 det øverste terrasseniveau herinde. Kjerulf^) angiver dens høide- 

 til 100 m. Sidste sommer maalte jeg den med aneroid til 109 m. 

 Middel af disse to maalinger giver 105 m. o. h. Den marine grænse 



Fig. 9. Terrassen ved Moen i Aardal seet fra sydvest lidt ovenfor gaarden Ve. 



og de høieste terrasser skulde her ligge omtrent 140 m. o. h., efter 

 de høider, jeg har fundet for det øverste terrasseniveau ved Hov- 

 land i Aardals prestegjeld og i Lærdal. 



Terrassen ved Moen har langs forsiden i det friske snit, som 

 Tya har skaaret i den, en mægtighed af omtrent 70 m. I dens 

 østUge del er der en lagserie af tynde skikter sandholdigtler alternerende 

 med bladtynde sandskikter af omtrent 50 meters mægtighed. Det er,, 

 hvad svenskerne benævner, hvarfvig ler a. Over dette ler ligger 

 der i terrassen sand og elvegrus. 



^) Udsigten, s. 19. 



