19051 Gonicister nidarosiensis. 



Som allerede ovenfor paapeget minder iinegtelig Goniaster 

 nidarosiensis i enkelte henseender om Hippasteria 'plirygiana. Det 

 rudede, pladeformede dorsalskelet viser imidlertid, at den ikke kan 

 henføres til famihen Atheneidæ, som har et netformet skeiet, men 

 derimod til Pentagonasteridæ. Af de tre underfamilier, hvoii 

 Hamann^) i overensstemmelse med Perriee'-) deler pentagonaster- 

 iderne, bør den henføres til Penta gonasterinæ^ da saavel de runde 

 eller polygonale rygplader som ventralpladerne er bedækket med 

 granuler. Af de 6 slegter, som Hamann og Perrier henfører til 

 denne underfamilie, slutter den sig nærmest til Pentagonaster. Og- 

 saa efter Sladens fra Perrier noget afvigende system^) maa den 

 henføres til denne artrige slegt. (Kfr. Bather)^). Goniaster nidar- 

 osiensis afviger dog fra slægten Pentagonaster særlig ved sine tal- 

 rige, store, veludviklede klappeformede pedicellarier, som findes 

 ikke alene paa ventralsiden, men ogsaa paa dorsalsiden; undertiden 

 kan endog de marginale plader have pedicellarier. Pedicellarierne 

 kan have en længde, som ikke er meget mindre end pladens dia- 

 meter. Skal jeg dømme fra Pentagonaster gramdaris adskiller 

 den sig ligeledes ved sine ganske smaa uregelmæssige sekundære 

 plader mellem de primære dorsale plader. 



Senest er pentagonasteriderne bleven behandlet af Verrill i 

 „Revision of certain genera and species of starfishes with descrip- 

 tion of new forms". ^) I dette arbeide (p. 168) beskriver Verrill 

 en Pentagonaster nærstaaende slegt, Peltaster, som netop har de 

 karakterer, hvorved Goniaster nidarosiensis afviger fra slegten Penta- 

 gonaster^ Perrier, Tosia (Gray) Verrill. Typen for denne slegt 

 er Peltaster liehes, som blev funden af „ Albatross" i Vestindien 

 (stat. 2668, 538 m.). I alt væsentligt stemmer Storms art overens 

 med denne. De har begge samtlige plader, saavel de dorsale og 

 ventrale som marginalpladerne, tæt og ensformet beklædt med gra- 

 nuler, talrige irregulære smaa sekundære plader mellem de primære 

 dorsale plader, store, langstrakte, klappeformede pedicellarier, flere 



Bronn: KLi.ssen und Ordmmgen des Thier-Reichs, Bd. 2, Abtli. 3, 

 Echinodermen, 1899, p. 682. 



^) Exp. Sei. du j.Travaillenr" et du „Talisman", Echinodermes, 1894. 

 p. 386. 



3) Eep. Sei. Res. Vov. „Challenger'-', vol. 30, Asteroidea, 1889, p. 260. 



*) Ray Lankester: A treatise on Zoology, vol. 3, Echinoderma, 1900. 

 p. 252. 



^') Transaet. Coniiectieut Acad. Arts and Sei., vol. 10, 1899, p. 145, 



