20 Haakon Schetelig. [No. 7 



Udenfor kammerets gavl mod vest stod en skjoldbule 18 cm. over 

 bunden og i saadan stilling-, at man kan slutte, at skjoldet har været 

 sat ned her, lænet mod kistens vestre gavl. Af hulens plads kan 

 man dog ikke udlede noget om skjoldpladens størrelse, da den sik- 

 kert er gledet lidt nedover, efterat brettet var fortæret. Af smaa 

 trærester, som er fastrustet til hulens kant, kan man se, at skjold- 

 hrettet har været 0.7 cm. tykt, og at det har været fladt, skjønt 

 hulens rand er lidt skråa. Haandtaget har ikke havt jernbeslag. 

 Skjoldbulen, saavelsom de øvrige sager fra kisten, er af hildet fig. 

 12—16. 



Udenfor kistens omraade, i gravens nordre og østre del, fandtes 

 en vævske, hrudstykker af et par linhekler (af samme slags som Ab. 

 1892, fig. 10), en skrinhank, en kniv med træskaft, en hden oval 

 hroncespænde og en liden cylinderformet perle af glasmosaik. Yæv- 

 skeen, hanken og spænden er af bildet fig. 17 — 19. 



Alene efter oldsagernes art er det klart, at der i denne grav 

 er begravet to personer, idet alle de sager, som fandtes inde i 

 kisten, ligesom skjoldbulen, sikkert maa have tilhørt en mand, me- 

 dens alle de ting, som fandtes udenfor kisten, hgesaa sikkert maa 

 have tilhørt en kvinde. Det er ogsaa udenfor al tvil, at begge lig 

 har været begravet ubrændt, da ingen af oldsagerne viste noget 

 spor af brand, og der heller ikke fandtes brændte ben; sverdet 

 havde sin skede af tynde træplader næsten helt bevaret; hammer, 

 sigd, vævske etc. havde endnu rester af sine træskaft, og ved bronce- 

 spænden sad smaa stykker af det tøi, hvori den havde været fæstet. 

 Heller ikke er det i og for sig særlig paafaldende, at en mand og 

 en kvinde er begravet i samme grav; saadanne tilfælde er slet ikke 

 meget sjeldne i vikingetiden, og de bør vel opfattes saaledes, at det 

 er mand og hustru, som er begravet sammen. Det har i denne 

 henseende sin interesse, at begge personer gjennemgaaende er ligelig 

 udstyret med gravgods, for kvindens vedkommende ofte med værdi- 

 fuldo smykker, og at det saaledes ikke kan være tale om, at det 

 er en trælkvinde, som er ofret for at følge manden i graven; isaa- 

 fald vilde den sociale forskjel sikkert have fundet udtryk i grav- 

 godset. Hvad der i den foreliggende grav synes uforklarligt er, hvor- 

 ledes to voksne mennesker har kunnet faa plads i den lille grav. 

 Det er tydeligt, at manden har ligget inde i gravkisten; denne er 

 ogsaa rigelig bred nok (0.90 m.), men paa den anden side altfor 

 kort selv til en meget liden mand, idet den bare har en længde af 

 lidt over 1 m.. og selv om man antager, at kistens gavler har været 



% 



