22 Haakon Schetelig. [NTo. 7 



aabne, blir der alligevel i hele graven ikke plads for en mands 

 fulde længde. Af andre grunde er det ogsaa usandsynligt, at ligets 

 ben har stukket udenfor kisten, og der blir da ingen anden forkla- 

 ring mulig, end at det paa en eller anden maade har været begravet 

 i sammenbøiet stilling. Nærmere kan sagen ikke afgjøres, da benene 

 var saa fuldstændig opløst, at der ikke kunde paavises det svageste 

 spor af dem. 



Men er forholdene saaledes paafaldende for mandens vedkom- 

 mende, blir det dog langt vanskeligere at forklare sig, hvordan 

 kvinden har været begravet. Efter gravgodsets plads er det sik- 

 kert, at en kvindes lig har været anbragt i det uregelmæssige rum 

 af graven nord og øst for kisten. Der fandtes ogsaa i gravens 

 østre del spor af et par ubrændte knogler, der nærmest saa ud som 

 ribben, men var saa opløst, at nogen bestemmelse ikke lod sig ud- 

 føre, ligesaalidt som det var muligt at faa dem bevaret. Da de laa 

 lige ved broncespænden, har det dog sandsynhghed for sig, at 

 brystet har været her, hvorefter hovedet maa tænkes i gravens 

 østre ende. Men hvis dette er saa, blir det igjen vanskeligt at for- 

 ståa, hvordan det forholder sig til kistens nordøstre hjørne, og iet- 

 hvertfald synes det disponible rum nord for kisten meget knapt, 

 naar man skal tænke sig her at faa plads for et voksent individ. 

 Men kvindens lig kan ikke godt have ligget andensteds end her, 

 og spørgsmaalet om, hvordan det har været anbragt, kan man neppe 

 komme nærmere, efter hvad der forelaa i graven. 



Derimod linder jeg grund til at slutte, at de to personer ikke 

 har været begravet samtidig. Mandens grav er jo regelmæssig og 

 ordentlig anlagt, medens kvinden er begravet paa en ligefrem skjø- 

 desløs maade ; og da man ellers ikke har grund til at antage nogen 

 gradsforskjel i den omhu, som blev vist ved mænds og kvinders 

 begravelse, ligger det nær at tænke, at manden har været begravet 

 først, og at kvinden senere har skullet jordes i samme grav. Man 

 har da mod nord og øst udvidet graven saa meget som det netop 

 trængtes, hvilket forklarer dens uregelmæssige form, og at dens 

 østre ende er saa meget grundere end det øvrig-e. Det vil derved 

 ogsaa forstaaes, at kvinden ikke har faaet plads inde i kisten. 

 Nogen meget lang tid har der vistnok ikke hengaaet mellem begge 

 begravelser, da alle oldsager, saavel af mandens som kvindens ud- 

 styr synes jevngamle fra vort standpunkt; men dette udelukker 

 naturligvis ikke, at hustruen i dette tilfælde har overlevet sin mand, 

 kanske endog i adskillige aar, før hun blev begravet i samme grav 



