1905] Gravene ved Myklebostad paa Nordfjordeid. 23 



som han. Det ser ogsaa ud til, at det ikke fra først af har været 

 bestemmelsen, at hun skulde dele mandens grav; denne har ialfald 

 kun været anlagt paa at rumme manden og har senere maattet ud- 

 vides ved hustruens begravelse.^) 



Det synes vistnok afgjort, at denne grav maa regnes til vikinge- 

 tiden, men i mange henseender kommer den ogsaa den forudgaaende 

 periode overordentlig nær. Saaledes er gravkammere af træ sær- 

 deles sjeldne i vikingetiden, medens de er ret almindelige i folke- 

 vandringstiden, ialfald paa østlandet;^) on lignende parallel kan 

 drages med hensyn til mandens gravgods, hvor vi savner det fuld- 

 stændige udstyr af redskaber, der som regel hører til i vikingetiden, 

 medens vi paa den anden side fra ældre jernalder har en del graver 

 med bare et eller et par redskaber paa samme maade som hamme- 

 ren i den foreliggende grav.^) I samme retning taler oldsagernes 

 former; skjoldbulens form er, saavidt jeg ved, ukjendt fra vikinge- 

 tiden, men staar ældre typer meget nær, vævskeen med sit lange 

 træskaft om en tange, som ligger i direkte fortsættelse af bladets 

 midtlinje, er et fuldkomment typologisk mellomled mellem den ældre 

 form, Rygh lig. 150, og den form, der møder os senere i vikinge- 

 tiden, Rygh fig. 440.^) Det korte eneggede sverd er ogsaa en form, 

 som hører hjemme ved vikingetidens begyndelse, skjønt det i dette 

 tilfælde allerede har hjalt af jern, hvad man ellers sjelden finder 

 ved denne form. Ligesaa er spænden en af de ældste af den ovale 

 skaalformede type; det tynde glatte skal — med graverte orna- 

 menter og indvendig styrket med et jernbaand langsefter — ligger 

 endnu ikke langt fra formens aller første fremtræden. Ornamentets 

 karakter fører ogsaa snarere til en sammenstilling med stilen i den 



^) Det er saaledes konstateret, at hustruen i dette tilfælde ikke har maattet 

 følge sin mand i graven. Om denne skik i det hele har været kjendt i vikinge- 

 tiden kan endnu ikke siges at være afgjort; man har dog graver, hvor hegge 

 egtefolk sikkert er begravet samtidig. 



2) Cfr. dr. Almgren : Vikingatidens Grafskik, i Nordiska Studier, tillegnade 

 Adolf Noreen paa hans 50-årsdag, d. 13. mars 1904 af studiekamerater och 

 lårjungar, s. 314. 



^) F. eks. i fundet B. 5555 fra M3'klebust, Dale sogn i Søndfjord, med en 

 enkelt hammer sammen med et bidsel og vaaben fra folkevandringstiden, B. M. 

 Aarb. 1904, no. 6. s. 35. Se ogsaa Hans A. Kjær: Fund af smedeverktøi i 

 grave, Aarb. f. n. Oldk. 1900, s. 126. 



*) Jeg kjender kun én vævske til af samme form som lig. 17 her, nemlig 

 B. 4769 g. Ab. 1891, s. 132, hvor den urigtig er opført som et sverd. Ogsaa 

 den er fundet sammen med oldsager, som maa tilhore vikingetidens tidHge del. 



