1905] 



Gravene ved Myklebostad paa Nordfjordeid. 



3 5 



før det rørtes (iig. 31). Foruden dette kar fandtes der en kjedel 

 af sammenklinkede jernplader af samme slags som den der fandtes 

 i grav I. Den laa ogsaa med bunden op og var fuldstændig knust. 

 Den har heller ikke været hel, da den kom i graven; der fandtes 

 brudstykker af den straks vest for broncekarret^ altsaa et par 

 meter fra det øvrige. Ovenpaa kjedelen laa pladen af en stege- 

 pande, som ogsaa var defekt; den manglede skaft, og et større 

 stykke af pladen var borte. — Disse tre gjenstande udgjør kjøk- 

 kentøiet, som sjelden mangler i vikingetidens rige kvindegraver. 

 Til den anden hovedside af kvindens virksomhed, det huslige haand- 

 arbeide af forskjellig slags, har vi en saks og en linhekle. I begge 

 henseender er saaledes denne grav temmelig knapt udstyret. 



Det samme gjælder for smykkernes vedkommende. Der fandtes 

 to ovale broncespænder, som merkelig nok ikke er ens (fig. 32 og 



Fig. 32. Vi. 



33) og et brudstykke af en skiveformet spænde af form som en 

 hest, udskaaret af en ganske sohd, flad bronccplade, til hvis bagside 

 naalen er fæstet. Kun hestens forreste halvdel er bevaret; det ene 

 forben er strakt, det andet bøiet, som for at fremstille hesten i 

 trav; overfladen er orneret med fordybede linier, som dels følger kon- 

 turerne, dels synes at forestille sæletøi. Den er af bildet fig. 34.^) 

 — Desuden fandtes nogle ubestemmelige brudstykker af bronce, 

 som formodenthg er levninger af andre smykker. 



Endelig har vi de klinknagler, som fandtes spredt i kullaget. 

 Det er sikkert nok, at disse nagler er baadsøm, og at de har liørt 

 til et fartøi; men jeg tror ikke, de har noget at gjøre med denne 

 begravelse. Der fandtes i hele graven knapt et halvt snes nagler, 

 og havde her liget virkelig været brændt i et fartøi, maatte der 



1) Jeg kjender fra Norge bare én lignende spænde; den er fundet ved 

 antikvar N. Nicolaysens gravninger i Hedrum og afbildet Ab. 1885, pl. II. fig. 

 11. Se dog ogsaa dr. Sophus Muller: Vor Oldtid, s. 615, fig. 377. 



