1905] Gravene ved Myklebostad paa Nordfjordeid. 39 



Mellem gravene III og IV var der i haugens buncl nedskaaret 

 tre huller, som i et og alt viste samme eiendommeligheder som de 

 fem huller, der omgav grav III. Kun det ene, det mmdste, der 

 var 20 cm. dybt, var omsat med sten; men i alle tre var 

 bunden strødd med graa strandgrus og der fandtes rester af 

 stokker, som har været reist i huUerne. Jeg kan ikke finde noget 

 til forklaring af disse stokkers bestemmelse. De sidste kan ialfald 

 ikke godt have noget at gjøre med grav III, og det kunde da 

 ligge nær at formode, at heller ikke de første har hørt til denne 

 grav, hvis ikke deres anordning lige omkring graven gjorde en 

 saadan antagelse sandsynlig. Disse spørgsmaal maa derfor lades 

 uaf gjort. 



Tilslut maa nævnes, at der paa haugens bund nordenfor grav I 

 fandtes en liden stenlægning, temmeUg skjødesløst sammenlagt af 

 rullesten og dækket af kul, der tilstrækkelig godtgjør at den har 

 tjent som ildsted, formodentlig samtidig med at begravelsen foregik. 

 Straks vest herfor var der ligeledes paa den oprindelige overflade 

 et lidet kullaa-, der vistnok er restcrne af et hdet baal. 



Som et resumé af undersøgelsen kan vi dann^ os et nogen- 

 lunde begreb om, hvordan denne store haug efterhvert er blevet til. 

 Den ubrændte grav II maa formodentUg være den ældste, og selv 

 denne er, som vi har set, ikke en enkelt begravelse, idet kvinden 

 er begravet nogen tid efter sin mand. Over graven har antagelig 

 hævet sig en mindre gravhaug paa kanten af terrassen. Hertil er 

 saa kommet graven III, vel i forbindelse med en udvidelse af 

 gravhaugen, og derpaa igjen den femte grav med det ubrændte 

 fartøi, som har krævet stor plads og maa have medført den største 

 tilvækst til gravhaugen. Endelig liar vi den sidste udvidelse mod 

 nordøst, hvor grav I blev tilføiet^ og grav IV, som blev indlagt i 

 haugens side mod syd. 



Vi har allerede hørt, at haugens liistorie spænder over en 

 saavidt lang tid, at der er en meget merkbar forskjel mellem old- 

 sagerne i de ældre og de yngre graver. Ligesom der ligger en 

 lang udvikling mellem spænderne i de to kvindegravcr, er der en 

 typisk forskjel mellem de eneggede sverd, den brede spydspids og 

 de sjeldne skjoldbuler i gravene II og III mod de yngre vaaben- 

 former, som er repræsenteret i grav I. Ved mange andre fund 



25 



