6 Wilhelm Ramsay 



Det kan icke nännare utredas, vilka omständigheter. förutom utsikterna tili en 

 akademisk karriär, förde Wiik in pä niineralogiens och geologiens omräden. Enligt ut- 

 talanden av hononi själv under senare är och" enligt upplysningar, soni hari givit i in- 

 ledningen tili sitt kosmologiska arhete, grubblade han i unga är — säsom mänga andra 

 barn och ynglingar — pä tillvarons gätor och trodde sig kumia koimna lösningen av 

 deni nännare genom en alltomfattande kunskap oni kosmos i dess helhet, och säsoin den 

 säkraste vägen tili denna kunskap valde han geologien. I själva verket märktes det i 

 Wiiks sätt att lära och forska en tydlig strävan att hakoni de rena sifferresultaten av 

 kristallin ätningar, optiska bestäinningar och kemiska analyser tinna icke endast de fysi- 

 kaliska lagarna för sammanbanget niellan substansernas form, byggnad och innehäll, litan 

 även egenskaper av högre ordning, som antogos innebo i mineralen, och att ur petrogra- 

 fiska och geologiska under-sökningar härleda lagar av högre ordning. vilka icke endast 

 naturen. utan även den „andliga världen" voro underkastade. Hans elever plägade 

 skämtsamt säga. att professorn studerade „kristallernas själsliv". 



Wiiks benägenhet att ur den exakta forskningens resultat söka vinna sanningar 

 av högre ordning kan härledas ur den romantisk-idealistiska världsäskädning, han säger 

 sig hava haft alit sedän barndomen pä grund av uppfostran och temperament. Med 

 detta temperament och sinä äsikter om tillvarons upphov och ändamäl kände sig Wiik 

 icke helt dragen tili sinä kollegers. vetenskapsmännens, kretsar, i vilka just under hans 

 tid läror, som av honom beteckuades säsom „materialistiska" blevo ledande och rä- 

 dande, och frän andra kretsar stöttes han av människornas hänsynslöst materialistika 

 ävlan och id. Han hyste dock säsom ofta är fallet med goda människor, vilka själva 

 icke tanka nägot illa om andra - - en välvillig tillit tili sinä medmänniskor, och fick 

 därför uppleva niissräkningar. I följd av ovan anförda omständigheter kom Wiik att 

 trots sitt öppna och rättframma umgängessätt levä rätt tillbakadraget för sig själv eller 

 bland sinä närmaste. 



Utanför hemmet kände han sig fullt förstädd, värderad, fri och nöjd blott inom 

 en trängre, redan under studentäreu bildad kamratkrets. iriom viiken han slutit sig allra 

 närmast tili K. A. Moberg, slutligen bergsräd, och J. A. Florin, medicinalräd. I denna 

 väntrio. viiken han som den siste överlevde, gav A\'iik: fritt lopp bäde ät sinä allvar- 

 samma funderingar och ät sitt i grund och botten rätt skämtsamma lynne. En samling 

 dikter, dramer och prosabitar. som dessa „tre bröder" författade tili inbördes fömöjelse. 

 är ännu bevarad och innehäller även ett antal nätta poetiska och dramatiska alster av 

 Wiiks penna. Wiik hade rätt mycket av konstnär i sig. om än hans anlag icke tagit 

 sig ruera positiva uttryck säsom hos andra medlemmar av hans familj." Han var en 

 stor musik- och konstvän samt ivrig teaterbesökare. 



Wiiks obenägenhet att träda i beröring med nya människor visade sig även däri, 

 att han under sinä mänga utrikesresor endast säilän besökte kolleger inom sin vetenskap. 



Med ären — och tilltagande försämring av balsan — blev Wiiks enstörighet än 

 mera utpräglad. Det är tili denna tid följande karaktäristik av honom hänför sig: 



..Barn voro rädda för honom. — Han tälte ej. att de lekte utanför hans fönstcr. Deras höga 

 röster srörde honom. Tv han lvssnade endast tili böekernas visa ord och tili naturens lördolda stämmor. 



Tom. 



