6 MAGNUS OLSEN. [No. 5. 



Heller ikke tør jeg lægge nogen afgjørende vægt paa skrift- 

 formen i Niardarlavg i DN. II 24, hvilket diplom ikke kan 

 være skrevet senere end ca. 1288 (se DN. anf. st.). Vistnok 

 forekommer her gjennemgaaende o som tegn for g: morh, gor 

 (adj. fem.), ollvm, monnom, iordv, Biorgvin. Men av (au) 

 optræder kun to gange i dette diplom, i mandsnavnet Gavti, 

 hvor ved av diftongen au betegnes, og i ønavnet Niardarlavg. 

 I dette sidste ord kan rø gjengive diftongen au; men der er 

 heller intet til hinder for at antage, at diplomets skriver har 

 anvendt av ved siden af o som betegnelse for omlydsvokalen g. 

 Ved skriftformen Niardarlavg (for -Igg) kan desuden traditionel 

 skrivemaade af ønavnet have virket med. 



Sagahaandskrifterne taler saaledes afgjørende for, at det 

 gamle navn paa Tysnesøen har været Njardarlgg (ikke Njardar- 

 laug). Betragter vi skriftformerne i diplomerne fra 15de aarh., 

 ser vi, at ogsaa disse snarest henviser til oldn. Njardarlgg. 

 Formerne fra 1427 j lardharlagh og i Iardhalogh lader sig 

 bedst forene under antagelse af en oldnorsk grundform nom. 

 dat. akk. Njardarlgg, gen. Njardarlagar. 



Oldn. Njardarlgg synes ved bortfald af n i fremlyd (jfr. 

 mandsnavnet Jeddl, mulig = oldn. Njdll, i Sveen, Søndhordland 1 ), 

 ved synkope af anden stavelse og ved svækkelse af sidste sta- 

 velse at have faaet en nynorsk udtaleform *jarlo (nu ikke mere 

 i brug). Denne har da i udlyd faldt sammen med de mange 

 ønavne paa Hordeland, som i nyere tid har tilføiet den bestemte 

 artikel for hunkjøn ental, i Søndhordland sædvanlig i formen -6 

 eller -å, f. eks. bø'mmlo (Bumlar gen. Sn. Edda), som dog nu 

 almindelig skrives Bømmeløen. Den sene skriftform Jarlø godt- 

 gjør saaledes ikke, at dette ønavn i nyere tid har været sammen- 

 sat med ordet for „ø". 



Medens et ønavn Njardarlaug, hvad sidste sammensæt- 

 ningsled angaar, vilde staa aldeles isoleret, kan derimod en 

 navneform Njardarlgg sammenstilles med flere andre med gude- 

 navne sammensatte stedsnavne, hvis sidste led sandsynlig er Igg. 



1 Vidsteen, Ordbog over Bygdemaalene i Søndhordland s. 85. 



