12 MAGNUS OLSEN. [No. 5. 



vi kå), i BK. 60 a Viik. Omvendt henviser f. eks. gaardnavnet 

 Holte i V. Toten (gn. 59) ved sin udtaleform hflte til en en- 

 talsform *Holti (dat. sg.), men i 1361 forekommer dette navn i 

 flertalsformen i Holtom (NG. IV, 2 s. 97). Der kan ogsaa an- 

 føres mange eksempler paa, at et og samme gaardnavn i sam- 

 tidige middelalderske kilder snart optræder i ental og snart i 

 flertal. 



Hvis jeg har ret i min bedømmelse af navneformen Geuatnn 

 i BK., da taler Geuatnn (feilskrevet for veuatnn, d. e.*Vévatn) 

 afgjørende for, at første led i sjønavnet „ Vevatne" og gaard- 

 navnet Vevatne er at sammenstille med oldn. vé n. „helligdom" 

 (ikke med oldn. vidr). *Vévatn har altsaa oprindelig betydet 

 „vandet ved helligdommen" eller mulig snarere „det hel- 

 lige vand". Det kan nemlig ikke sikkert afgjøres, hvorvidt 

 *Vévatn som første led indeholder substantivet vé n. „helligdom" 

 eller et til got. weihs svarende adjektiv med betydningen „hel- 

 lig". Hvis * Vévatn er sammensat med et adjektiv *vé-, kan 

 det baade i dannelse og betydning sammenlignes med sjønavnet 

 Helsjø, oprindelig *Helgisjor „den hellige sjø", som forekom- 

 mer paa tre steder i landet, i Høland (NG. II s. 200), i Eid- 

 skogen og i Flåa (Hallingdalen). Jfr. ogsaa Vigdesjaavatn i 

 Kviteseid 1 . 



Indsjøen * Vévatn, ved hvis sydlige (inderste) ende gaarden 

 Vevatne ligger, er ved et kun 1 — 2 km. bredt eid skilt fra den 

 østligste af de to større bugter, som paa nordsiden af Tysnes- 

 øen gaar ind i landet. Ved denne bugt ligger nu flere gaarde, 

 medens der ved selve indsjøen kun tindes den ene gaard Ve- 

 vatne. * Vévatn ligger i bjergrige omgivelser; langs våndet er 

 paa amtskartet ikke afsat nogen vei eller sti, og selve våndet 

 har neppe nogensinde været synderlig benyttet som færdselsvei. 



1 En anden mulighed for forklaringen af navneformen Geuatnn i BK. 

 har 0. Rygh (Elven. s. 67) antydet, idet han opfører Geuatnn under 

 elvenavnstammen Gef-. Rygh udtaler sig ikke om andet sammen- 

 sætningsled i navnet. Jeg ved ikke, om han har tænkt paa en old- 

 norsk form *Gefvatn eller *Gefa{r)tun (med -tnn i BK. feilskrevet 

 for -tun). I Tysnes sogn tindes dog ingen nævneværdige elve (jfr. 

 Vibe s. 163). 



