1905.] DET gamle NORsKE ØNAVN Njardarlog. 13 



Fjeldveien fra Tysnes til Onareim gaar mere vestlig, længer inde 

 paa øen. * Vévatn maa saaledes siges at ligge paa den ene side 

 temmelig bortgjemt, hvilket man forlanger af en „hellig sjø", 

 d. e. en sjø, som ikke vanhelliges ved menneskers nærvær; men 

 paa den anden side ligger våndet ikke langt fra hovedbygden i 

 Tysnes, og fra vaagen nordenfor er der let adkomst til det over 

 det temmelig lave og smale eid. Efter amtskartet gaar fra 

 gaarden Vevatne ogsaa en sti sydover til nærmeste gaard i 

 Onareim sogn, Hovland (af hof n. „hedensk tempel"), som 

 ligger paa øens østside søndenfor Loksund (ikke fuldt V2 mil 

 fra Vevatne). 



III. 



Det gamle navn paa Tysnesøen, Njardartyg, fortæller os, 

 at der paa denne har været et midtpunkt for dyrkelsen af 

 guden Njord. Jeg skal nu prøve nærmere at bestemme, hvor 

 paa Tysnesøen dette midtpunkt for Njord-dyrkelsen er at søge. 



Foruden øens gamle navn Njardarlog indeholder ogsaa 

 flere endnu bevarede gaardnavne paa Tysnesøen minder om 

 hedensk gudedyrkelse. 



Paa nordsiden af Tysnesøen skjærer, som allerede nævnt, 

 to større bugter ind i landet. Den tætteste bebyggelse i Tysnes 

 sogn er samlet om den vestligste af disse bugter. Her ligger 

 sognets kirke paa gaarden Tysnes. Dette gaardnavn, som i 

 1330 (DN. I 170) er skrevet Tysnes, er sikkert sammensat med 

 guden Tys navn. Ret overfor kirken paa den anden side af 

 vaagen ligger gaarden V e ( Vee DN. IV 177 f. 1333), d. e. vé 

 n. „helligdom". Udenfor den halvø, som dannes af de nævnte 

 to bugter, og kun en fjerdings vei fra Tysnes og Ve, ligger to 

 øer af navnet Godøen (Store og Lille G., samt paa en mindre 

 i sundet mellem disse to øer, gaarden Godøsund 1 ), udtalt 



1 Godøsund var i 18de aarh. tingsted for Opdals skibrede (Pontoppidan, 

 Geogr. Oplysning til Kartet over det sydlige Norge, 1785, s. 229). 



