1905.] DET GAMLE NORSKE ØNAVN NjarSarlog. 15 



En saadan slutning er naturligvis langtfra bindende. Der 

 kan jo paa Tysnesøen have været helligdomme ogsaa for andre 

 guder end Ty og Njord, selv om vi ikke er saa heldige at finde 

 disse andre guders navne bevarede i stedsnavne. Til hvilken 

 gudekultus gaardnavnene Ve, Godøen 1 og Hovland hentyder, 

 derom ved vi intet med sikkerhed 2 . At derimod sjønavnet 

 * Vévatn virkelig har hensyn til dyrkelsen af guden Njord, turde 

 maaske fremgaa af de følgende overveielser. 



Af reale grunde har jeg gjættet paa, at dyrkelsen af guden 

 Njord, hvis navn indgaar som første led i det gamle navn paa 

 Tysnesøen Njardarlpg, fortrinsvis har været knyttet til den 

 hellige sjø * Vévatn (mulig ogsaa, som Munch i en anden for- 

 bindelse har antaget, til det nærliggende sted Hovland). Spørgs- 

 maalet bliver nu : Finder denne formodning nogen støtte i det, 

 som vi ved om den gamle Njord-kultus? Eller: Ved vi noget 

 om, at dyrkelsen af Njord har været knyttet til hel- 

 lige sjøer? 



At Njord har været ivrig dyrket rundt omkring i Norden, 

 ved vi af de mange stedsnavne fra alle nordiske lande, som er 



1 Om Godøen jfr. ogsaa i det følgende s. 28 anm. 1. 



2 Om Njardarlyg og andre stedsnavne paa Søndhordland, som indeholder 

 minder om gammel gudedyrkelse, udtaler P. A. Munch (Nordmændenes 

 ældste Gude- og Helte-Sagn, 1854, s. 170) følgende: „Navnligen synes 

 den sydlige Deel, eller Rysterne og Øerne fra Løgsund af indtil Sand- 

 eidet at have staaet under Njørds Beskyttelse. Tysnesøen selv kaldtes 

 Njardarlog, d. e. Njørds Lagdømme (Navnet er siden gaaet over til 

 Jardarlag, Jarlø) ; i Ølen, ved Sandeidet, tindes Njardvik, og hele dette 

 Hered kaldtes Njardheimr; et Njardheimr tindes og i det nærliggende 

 Etne, hvor man og har et Hovland og et Frett. Her kan man vist 

 antage, at Njørd har været fortrinligen dyrket, og at hans Tempel har 

 staaet etsteds i Midten af Distriktet, maaskee f. Ex. paa Fjelberøen 

 (Fjolbyrja) . . ." „Hovland paa Østsiden [af Tysnesøen] har rimelig- 

 viis været det nys nævnte Njørds Tempel underlagt." 



Munchs ofte meget dristige formodninger om stedsnavne, som efter 

 ham skal indeholde minder om gammel gudedyrkelse, bør paa ethvert 

 punkt sammenholdes med 0. Ryghs udtalelser i hans fortjenstfulde og 

 omhyggelige skrift „Minder om Guderne og deres Dyrkelse i norske 

 Stedsnavne". De af Munch omtalte stedsnavne fra Søndhordland be- 

 handler Rygh anf. st. s. 18 f. 



