18 MAGNUS OLSEN. [No. 5. 



som i Upsala blev guden Frøi tildel og som er beskreven i den 

 eventyrlige fortælling om Gunnar Helming i Flatøbogen I 338: 

 Man troede, at Frøis billede- (UknesM) var levende og man havde 

 til prestinde givet guden en ung og fager kvinde, som blev kaldt 

 hans „kone". Med hende levede guden i virkeligt ægteskab. 

 Hun raadede sammen med Frøi for hovet og alt hvad derunder 

 hørte. Om vinteren kjørte Frøi klædt i menneskeklæder paa sin 

 vogn omkring i bygderne; han ledsagedes af sin prestinde og 

 blev overalt modtaget som en velseet gjest. Virkningen af 

 gudens og hans prestindes besøg var, at „ve6råtta [var] blid ok 

 allir lutir sva årvænir, at engi ma6r mundi slikt." Frøi og hans 

 prestinde repræsenterede naturens frugtbarhed, og glæden var 

 derfor stor, da det engang viste sig, at Frøis „kone" var frugt- 

 sommelig. 



Ligheden mellem den af Tacitus skildrede Nerthus-dyrkelse 

 og den dyrkelse af svearnes hovedgud Frøi, om hvilken Gunnar 

 Helmings påttr indeholder flere vigtige og i hovedsagen vistnok 

 korrekt gjengivne træk, er saa stor, at man tør anse den gammel- 

 germanske Nerthus-dyrkelse og den svenske Frøi-dyrkelse for én 

 og samme kultus 1 . 



Men heraf fremgå ar, at Nerthus (Njord) og Frøi maa op- 

 fattes som nær beslægtede guddomme eller mulig oprindelig 

 som én og samme gud. Her fortjener det at nævnes, at ligesom 

 Nerthus dyrkedes blandt ingvæonske folk (jfr. Much, Beitrage 

 zur Gesch. d. deutsch. Sprache u. Litt. XVII s. 178 ff.), saaledes 

 betegnes Frøi, Ingunarfreyr eller Yngvifreyr, fremfor nogen 

 anden gud som ingvæonernes stammegud; jfr. Kock, [Svensk] 

 Historisk tidskrift 1895 s. 157 ff. Det er en blandt mythologer 

 og oldtidsforskere udbredt mening, at Frøi-kulten fra Danmark 

 er indfort til Upsala. 



Efter den senere, norsk-islandske mythologi har Njord med 

 sin søster børnene Frøi og Frøia. Navnet Njqrdr (af *Ner]mz) 

 er sproglig identisk med Nerthus (d. e. *Nerpuz). Dog medens 



Ligesom Frøi ledsages af sin prestinde eller „kone", saaledes ledsages 

 Nerthus af sin prest, der utvilsomt har været opfattet som hendes 

 brudgom eller „paranymphus" (Miillenhoffj. 



