1905.] DET GAMLE NORSKE ØNAVN Njardarlog. 25 



Vest-Norge, der optræder det i geografisk nær forbindelse med 

 stedsnavne (Njardarlgg og * Vévatn), som ef ter min mening 

 bedst tinder sin forklaring ved en henvisning til hordernes ind- 

 vandring til Norge fra Danmark. Derfor kunde her den for- 

 modning ligge nær, at horderne fra Danmark havde bragt med 

 sig ogsaa den dyrkelse af guden Ty, om hvilken vi har et minde 

 i stedsnavnet Tysnes. 



Fra harudernes gamle hjem i Harsyssel kjendes flere med 

 Ty sammensatte stedsnavne. Saaledes nævner 0. Nielsen (s. 265) 

 som sammensat med dette gudenavn Tishøi i Sneiberg sogn, 

 Hamrum herred, og i Nørre Horne herred, som grænsede til det 

 gamle Harsyssel, tindes en høi banke Tisbjerg, som kan være 

 sammensat med guden Tys navn. Mulig er ogsaa sognenavnet 

 Tim (udtalt med langt i ifølge Trap, Kongeriget Danmark 3 V 

 s. 607) i Hind herred, Ringkjøbing amt, som i 1340 er skrevet 

 Tyym, i 1431 Tiim, opstaaet af * Ti-heimr ; om heimr i danske 

 stedsnavne se 0. Nielsen s. 186 ff., 245, jfr. ogsaa s. 252. 



Hvilken dyrkelse af Ty det har været, som horderne har 

 ført med sig til Vest-Norge ved sin indvandring did, derom kan 

 vi intet sikkert afgjøre. Sandsynlig er den gammelgermanske 

 gud Ty, som oprindelig vistnok har været en himmelgud eller 

 solgud, allerede omkring Kristi fødsel blandt ikke-nordiske folk 

 gaaet over til at blive fortrinsvis en gud for kamp og krig. 

 Det kunde da være dyrkelsen af Ty som krigsgud, der ved 

 harudernes formodede indvandring var bleven overført til det 

 vestlige Norge. 



Fra Danmark har vi et spor til, at Ty som krigsguden 

 ogsaa har været den gud, under hvis beskyttelse de væbnede 

 mænds møde paa tinge har staaet. Om det med gudenavnet 

 Ty sammensatte stedsnavn Tislund paa Sjælland bemerker 

 A. Olrik (anf. st.): „Paa Sjælland holdtes Landstinget ved Tis- 

 lund eller Ringstedlund, ingen anden Gud har haft et Samfunds- 

 midtpunkt viet til sig." Her bør ogsaa mindes om det tilnavn, 

 som de gamle frisers krigsgud har i en latinsk indskrift paa et 

 til gudens ære reist alter: Mars Thingsus (vistnok at sammen- 

 stille med langobardisk thinx, stamme *pingsa-, „das Ding, die 



