1905.] WILHELM ANDREAS WEXELS. 9 



glad i hende, fra hun var Barn. Hendes Moder var som Enke 

 tidlig flyttet til Kristiania. Provst Debes, der kjendte hende 

 baade for og efter hendes Giftermaal, skildrede hende som en 

 munter frimodig Kvinde, der ingenlunde var eller følte sig kuet 

 ved Mandens Gverlegenhed. Dette stemmer ogsaa godt med 



Ytringer i hendes Breve: „ Du siger: vi skulle ej glæde os 



saa meget ved de jordiske Ting, naar ikke Skatten i Himlen er 

 os vis. Men er du da ej vis? hvor kan du tvivle derpaa?" 1 

 — — „0 maatte min Vilhelm ogsaa føle lidt Glæde, saa var 

 det saa saare godt, men saa maaske jeg blev altfor lykkelig, 

 maaske jeg kom til at elske denne Verden altfor meget, saa det 

 blev mig tungt at forlade den". 2 



At tale om en „Vækkelse" hos Wexels i disse hans første 

 Preste-Aar vilde være forfejlet, da nogen pludselig Overgang til 

 den dybe Angerens Smerte neppe nogensinde kan paavises i et 

 Barndoms- og Ungdomsliv, der var saa gjennemtrængt af Døds- 

 tanker, Dragelse til Kristus og en lysende Betragtning af 

 Gjenfødelsen. Det kan vel heller siges, at det uafladelige 

 Prædiken-Arbejde, Manuduction navnlig i det nye Testamente 

 og ikke mindst hans lykkelige Forlovelse bragte ham ind i en 

 Selvkritik, der kun maatte forøge hans Tungsind. Sin Mangel 

 paa Fred tilskrev han en skjult Hovmod, der paatager sig Skin 

 af Sandhed. 3 Først i de sidste Aar mente han med Bevidsthed 

 at have kjendt sin Frelser, og altsaa havde han hele sin Barn- 

 dom og langt ud i Ungdommen vandret uden Gud i Verden. 4 

 Han havde aldrig regnet sig til de af Naturen ømme og kjærlige 

 Gemytter, men følte sig dog dragen til Mennesker, mest natur- 

 ligvis til sin Forlovede, men saa mistænkte han igjen sin Kjær- 

 lighed, fandt den opfyldt med urene Elementer, Kulde og Lige- 

 gyldighed mod Menneskene i Almindelighed, — Bitterhed og 



1 Til Chr. Delphin 31 / 7 1822. 



2 Til Wexels 30 / 7 182? 



3 W. til Søsteren Louise Wexelsen 1823. 



* W. til Søsteren Louise Wexelsen 8 / 7 1823. 



