1905.] WILHELM ANDREAS WEXELS. 29 



spirationstheori, der antoges at kunne „blive saa meget mere 

 farlig, fordi han med Sværmeriet forener eri ved Videnskab ud- 

 dannet Forstand, digterisk Ild og kraftfuldt Sprog . . . hans 

 varme Fantasi ledede hans Forstand paa Afveje" 1 . Det antoges, 

 at Grundtvig var Stifter af en Sekt ved Siden af Haugianerne, 

 der ogsaa betegnes som en saadan. Det er karakteristisk for 

 Tiden, at man offentlig kunde ytre sig paa denne Maade for et 

 Publicum, der var ligesaa uvidende som dets Vejledere om, hvad 

 Sekt og Sværmeri var. Man beskyldte Grundtvig for at have 

 anseet sig selv for inspireret, idet han i en poetisk Ansøgning 

 under Titel „Fædreneaaret" i Kraft af guddommelig Indgivelse 

 spaaede Dronningen en Søn, hvis han fik Prestekald. Stenersen, 

 der tager ham i Forsvar, maa indrømme, at det kunde synes 

 saa, men forklarer hans Ord som udgangne af den levende Tro 

 paa det skrevne Guds-Ord. 2 Grundtvig dadles saa atter for sin 

 Haardhed i Domme, Mangel paa Blidhed og Kjærlighed under 

 Henvisning til forskjellige Steder i Verdenskrøniken 1812. Han 

 har ved denne Tid (1816) foruden Hersleb og Stenersen idet- 

 mindste havt 2 Forsvarere i Presterne Kjerschow og Winsnæs, 

 og at han og hans Skrifter drøftedes, er sikkert nok. Man faar 

 — som antydet — et Indtryk af, at det er Verbalinspirationen, 

 som gjorde Grundtvig, dens ivrigste Tilhænger, til Gjenstand for 

 Diskussion i og udenfor theologiske Kredse, og det tør have 



Nationalbladet 16 / 5 1816. 



Grundtvigs Digt er en Velkomsthilsen til Kongen, da han kom fra 

 Wien 1815. Det findes i „Heimdal" 1816 og i Grundtvigs poetiske 

 Skrifter III, 484. Det heder her: 



„Ja hvis du omvinder i Hjerte mig klang 



o Konge saa bold, 



dit Spir med Kjærminder Ei Ring jeg behøver 



fra Christians Old, 



da tør jeg forjætte kun Rum til at tale 



Kong Fredrik den sjette Guds hellige Ord. 



en kongelig Æt! 



lad mig dog prøve 

 hvad Ordet formaar! 

 Vel synes forvoven Dog nej ; ikkun prøve, 



o Konge min Sang, om Danemarks Løve 



men Toner fra oven har Løven af Juda forglemt. 



