1905.] WILHELM ANDREAS WEXELS. 31 



i Troen under hans mørke Timer. Man faar af det hele 

 lange Brev et Indtryk af, at Wexels har følt sin Ungdom og 

 henvendt sig i Beskedenhed til den store og meget ældre Mand. 

 Imidlertid har han neppe ganske kjendt Grændserne, naar han 

 frembærer sine Tanker om at samle til en ny Salmebog med 3 

 af sine Bekjendte og her beder Grundtvig om Bidrag. Han 

 spørger, om ikke Grundtvig har omarbejdet en Del af vore gamle 

 Salmer, om han agter at gjøre det, eller om han muligens selv 

 kunde have skrevet Salmer. Han havde af Fortalen til Grundt- 

 vigs „Nytaarsmorgen" faaet se, at Salmedigtning laa i den store 

 Mands Tanker, og for det Tilfælde, at det blev til Virkelighed, 

 bad han om Bidrag til sin paatænkte Samling. Hvor ydmyg og 

 beskeden Wexels end har været, kan han neppe have havt For- 

 staaelsen af, hvilket overordentligt stort Arbejde en Samling af 

 Salmer til Menighedsbrug paa den Tid var, og heller ikke har 

 han forstaaet, at han i en Sag af denne Beskaffenhed kunde 

 hente Raad, men ikke Bidrag hos en Mand som Grundtvig. 

 Denne havde tænM paa Salmer i mange Aar, men havde næsten 

 aldrig været mere end „øjeblikkelig tilfreds" [med sine Forsøg?]. 

 Noget Bidrag tør han ikke love. 1 Vi skriver ikke her Grundt- 

 vigs Historie, og den Tid er vel ikke fjern, da hans Breve vil 

 blive udgivne, men vi tør dog fremføre en Udtalelse af historisk 

 Interesse i hans Svar til Wexels. Denne har ytret Deltagelse i 

 Anledning af, at Grundtvig havde nedlagt sit Embede (26de Maj 

 1826), men dette var overflødigt. Han havde vistnok gjort dette 

 „kun dreven af Omstændighederne", men Embedet passede ikke 

 for ham. Han havde indtraadt i det kun for at faa aflægge sit 

 kirkelige Vidnesbyrd uden Brud paa den borgerlige Orden, men 

 saa havde han faaet se, at han kun var skikket til Prædikant, 

 ikke til „det daglige Hyrdeliv", hvilket i Forbindelse med Stats- 

 kirkens Urenhed havde bragt ham til „dette Skridt". — Ogsaa 

 til en anden Normand udtaler han sig paa lignende Maade: 

 „ . . . Mange tænker vist, det enten er af Frygt for Troens 

 Fiender eller af Fortvivlelse over Vantroens Magt jeg har ned- 



1 Grundtvig til Wexels 28de Aug. 1826. 



