1905.] WILHELM ANDREAS WEXELS. 37 



og Svaret var hermed lagt dem i Pennen. Begge erklærede sig 

 imod Autorisation af WexeJs' Bog og anbefalede, at Herslebs 

 belovede Bibelhistorie maatte antages. Af de 2 Biskopers Erklæ- 

 ringer kjender vi saa meget, at Sørenssen med Stiftsprovsten 

 (Siegwardt) tilraadede, at Sagen udsattes, medens Munch satte 

 Wexels' Bibelhistorie nedenfor de fleste Læreboger af dette Slags 

 og ønskede, at den ikke maatte indføres i Almueskolen. 5te Maj 

 1831 fik Wexels Underretning om, at Autorisation var negtet. 

 Man var stærk i Troen, naar det gjaldt Autoriteten, og Herslebs 

 Bibelhistorie blev af de 2 Biskoper anbefalet, før den havde seet 

 Lyset. Det første Oplag — udkommet 30te April 1832 — har 

 maaske strax været bortrevet, da Departementet anvendte 100 

 Spd. (Kr. 400.00) til Indkjøb af Bogen for trængende Kommuner. 



Vi har lidt vanskeligt ved at forståa den Tids Forhold. 

 Savnet af en Bibelhistorie for Almueskolen var føleligt, om end 

 den bibelhistoriske Kundskab var udbredt gjennem Grøgaards 

 fortræffelige Læsebog. Naar nu Wexels 1830 leverede en liden 

 Bibelhistorie, hvis Indhold og Sprog var baade bibelsk og barn- 

 ligt, maa man med Rette forundres over den Kritik, paa hvis 

 Vegt den blev vejet og funden for let. Det kan være muligt, 

 at den strængt bibelske Synsmaade har været for stærk for de 

 2 Biskoper. 



Her kan dog ogsaa findes en anden Grund, hentet ikke fra 

 Bogen, men fra dens Forfatter. Wexels kan ikke tænkes at 

 have styrket sin Anseelse ved Striden med Treschow. Om hans 

 orthodoxe Anskuelser behøver man ikke at tale, men der er en 

 anden Side ved Sagen. En ung Mand paa 31 Aar optræder 

 imod den gamle Filosof Treschow, der havde et Navn i Viden- 

 skabens Verden og var — Statsraad. Wexels betragtedes i den 

 Tid ikke som nogen ualmindelig Personlighed. Indstilling til 

 Embedsexamen havde jo forholdsvis mange. Han stod paa det 

 næst nederste Trin i den gejstlige Rangfølge. At han var For- 

 fatteren, maatte snarere skade end gavne hans Bog. Vi tør ikke 

 gaa for stærkt i Rette med Autoriteterne. Fordomsfri Kritikere 

 fandtes ikke, og fra vor Tids Synspunkt tør ikke disse Sager 

 bedømmes. 



