42 D. THRAP. [NO. 6. 



tænker paa. Maaske han har for Øje Nicolai Wergelands i 

 1832 udkomne 14 §§ om Kirke- og Undervisningsvæsenet, hvor 

 „de Helliges Samfund" og „Syndernes Forladelse" foreslaaes 

 strøget. Maaske har Wergeland fulgt denne Praxis, og Wexels, 

 som hver Sommer passerede Eidsvold paa Reisen til sine Slægt- 

 ninge ved Mjøsen, kan da neppe have været ubekjendt dermed. 

 Et andet Sted taler han om dem, der er døbte af Prester, som 

 udelader „nedfor til Helvede", at de kan vistnok ikke siges ved 

 Forkastelsen af dette Trosled at bryde deres Daabspagt, men 

 denne er da heller ikke fuldelig den samme som vor og de saa- 

 ledes døbte ikke i et og alt Lemmer af vort Kirkesamfund" 1 . 

 Man ser altsaa, at han maa tåge et vist Forbehold overfor den 

 absolute Betingelse. — I sin Usikkerhed paa dette Punkt linder 

 han ogsaa, at han bør forelægge Grundtvig et Spørgsmaal om, 

 hvad han skal dømme om de Menigheder, der er døbte til Be- 

 kjendelsen med Udeladelse af Leddet om Nedfarten til Helvede. 

 „Skal jeg negte, at de er blevne christnede? Skal jeg kalde 

 dem Hedninger? Eller hvis ikke, — hvorledes da undgaae 

 Inconseqvens?" — Han maa endvidere spørge, hvorledes det 

 forholder sig der, hvor Forsagelsen ikke bruges — om der er 

 skeet en gyldig Indlemmelse i den christne Kirke, eller om de 

 saaledes døbte er at anse som Vanddøbte, som Hedninger. — Det 

 har sin Interesse at se, hvor længe det har varet, før de Grundt- 

 vigske Doktriner kunde fæste Rod i Wexels' Erkjendelse, og 

 hvor kan ikke Theologer fra 1850 — 60-Aarene, da disse Ting 

 idelig var paa Bane, kjende sine egne Tanker igjen! Wexels 

 spørger videre, om der er historisk Rimelighed for, at Bekjen- 

 delsen ved Daaben i Begyndelsen var kortere, indeholdt færre 

 Led end det nuværende apostoliske Symbol, — om der er nogen 

 Rimelighed for, at Djævleforsagelsen og Symbolet saa fuld- 

 stændig, som det nu lyder, blev forelagt Kammersvenden i 

 Act. 8 ? — Det kunde være interessant at se Grundtvigs Be- 

 svarelse af disse Spørgsmaal, men den er i alle Fald endnu ikke 

 funden. At Wexels nogensinde fik sine Tvivl i dette Stykke 



1 Wex. Tdsskr. K. og T. I, 24. 



