54 D. THRAP. [No. 6. 



hvad vi kan vide — heder det — hviler paa Ordet „prædikede". 

 Der spørges: a) for hvem og b) hvad. Det er rimeligt, at 

 Syndflodsmenneskene er nævnte som Exempel paa alle de døde, 

 der nævnes i 1. Pet. 4, 6. De er det stærkeste Exempel paa 

 Ugudelighed, Peter kan finde. Kristus prædikede for alle — 

 endog de værste. I 1. Pet. 4, 6 er det klart, at Apostelen taler 

 om Herrens Retfærdighed, der er sammensmeltet med hans 

 Kjærlighed, saa han har forkyndt Evangelium for de døde — 

 til Frelse for Nogle, for hvem der efter menneskelig Dom ikke 

 var Tale om Redning. Naar „de døde" i 1. Pet. 4, 6 er = av- 

 døde, saa ved vi, hvad Kristus prædikede. Det maa have været 

 Evangeliet. Han kom ikke for at dømme. Dommen hører til 

 hans 2den Tilkommelse. Hans Prædiken kan ikke have været 

 uden Frugt. Kristus kom til Verden for at frelse den Gnist af 

 Sandhed og Liv, der var tilbage i Menneskehjertet, ved at oplive 

 den. Der fandtes sandhedskjærlige Hjerter blandt Hedningerne, 

 og havde Evangeliet lydt til dem, vilde de have troet. (Sammen- 

 lign Herrens Ord om Chorazin og Bethsaida). For deres Skyld 

 prædikede Kristus i de dødes Rige dem til Frelse. De gamle 

 lutherske Theologer, der var ængstelige for Skjærsild-Overtroen, 

 hvortil 1. Pet. 3, 18 var misbrugt, kunde ikke komme til Tanken 

 om Evangeliets Forkyndelse i de dødes Rige. De mente, at 

 Kristus nedfor for at forøge Djævelens og de Ondes Pine og 

 vise sig som Seierherre. Dette sidste tinder Lindberg sandt, 

 men lilføjer, at det skede ved, at han steg op, ikke ved at han 

 for ned. Pontoppidan og Balle mente, at Kristi Nedfart foregik 

 efter Foreningen af hans . Legeme og Sjæl før Opstandelsen. 1 

 At Kristi Nedfart til de dødes Rige omtales af Peter Act. 2, 

 22 fl, af Paulus Ef. 4, 8 ff. og Col. 2, 2 — anser Lindberg for 

 ganske klart. Naar man har indvendt, at det er en farlig Lære, 

 der let kan lede til Misbrug, saa indrømmer han dette, men 

 paastaar, at „kun hvad der kan misbruges, duer noget". Af- 

 handlingen, der gik gjennem en Række Nrr. i Lindbergs Kirke- 

 tidende, blev af Wexels optagen i hans Tidsskrifts 2det Bind, 



1 Saaledes ogsaa Gisle Johnson i hans første Forelæsninger over Dog- 

 matiken (Universitetsbibliotheket). 



