1905.] WILHELM ANDREAS WEXELS. 59 



havde sit Værd og kan ikke bedømmes efter Henrik Wergelands 

 Farcer. Kirken maa følge Kulturbevægelsen i dens Sandheds- 

 momenter, og den store Fejl fra 18de Aarhundrede, da den lod 

 den filantropiske Bevægelse gaa sin egen Gang, kunde ikke 

 gjentages i det 19de. Der var saaledes et berettiget Krav paa 

 en ny Bog, der kunde være brugbar, hvor Oplysningen var 

 større, men man kunde ikke anbefale, at en enkelt Bog blev 

 autoriseret, medens man fandt det heldigl, at en ny Forklaring 

 tilligemed en korrekt Katekismus-Oversættelse kunde autoriseres 

 ved Siden af de gamle. Departementet var i det hele enig, men 

 forbeholdt sig at fatte videre Beslutning om Formen for Auto- 

 risationen, naar der herom blev Tale. Man havde først hen- 

 vendt sig til Professor Chr. Keyser, de resid. Kapellaner J. Lieungh 

 og K. Gislesen, der havde gjennemgaaet de indsendte Udkast, 

 men ikke fundet noget af dem brugbart. En Kommission blev 

 nedsat 17de December 1839, bestaaende af Keyser, Kaurin og 

 Wexels, hvilken sidste de 2 Professorer ønskede til Medarbejder. 

 Den skulde faa et stort og vigtigt Arbejde, hvorunder Med- 

 lemmerne tilfulde fik Forstaaelsen af det vanskelige og farlige 

 i at sætte en ny Lap paa et gammelt Klædebon. Kommissionen, 

 hvori Professor Keyser kun lidet deltog, fik sit Arbeide færdigt 

 Vaaren 1842. Den „omarbejdede" Forklaring og Saxtorphs Ud- 

 tog i ny Udgave („den reviderede") blev begge autoriserede ved 

 kgl. Resol. af 14 Juli 1843. Efter dette maatte de ikke autori- 

 serede ældre Udgaver kun benyttes til Udgangen af 1848. Det 

 er bekjendt, at Udkastet til den omarbejdede Forklaring var 

 Kaurins Arbejde, men Wexels fik vist med Rette Skylden for 

 den. Det kan ikke bestrides, at det er ham, der har faaet ind 

 Ordet om Kristi Nedfart til de dødes Rige med Evangeliets 

 Prædiken. Kaurin var heri enig, men tog siden en udtrykkelig 

 Reservation i dette Stykke i det første Hyrdebrev, han udsendte 

 som Biskop i Bergen 1858. Der var flere andre Ankepunkter 

 mod Bogen, men dette er det mest fremtrædende og blev gjort 

 til Hovedsag under den voldsomme Polemik. Mærkeligt er det, 

 at „Morgenbladet" i 3 Aar ikke havde et eneste Ord om Bogen, 



