1905.] WILHELM ANDREAS WEXELS. 81 



Skrid t, der gjorde Folk bange. 1858 brød han ogsaa med Gisle 

 Johnson ved en hel besynderlig Kritik af hans Bog om Barne- 

 daaben, 1 og nu forsvinder han. Han blev paa sine gamle Dage 

 blind og døde 16de Sept. 1888. 



Kirkeforsamling. 



Det er her ikke Stedet til Betragtninger over 1848 og dette 

 Aars Begivenheder. Ingen, som har oplevet det, vil glemme 

 det. En Uro havde grebet Om sig, og den mærkedes hos de 

 yngste som hos de gamle. I det politiske havde vi Thraniter- 

 Urolighederne og i det kirkelige Olaus Nielsen og hans Tidende. 

 Landet havde endnu en Stok af gamle sindige Embedsmænd, 

 der ikke var nervøse, saa man tog Thraniterne forholdsvis rolig, 

 men inden Presteskabet var Nervøsitet ingen Sjeldenhed. „Sta- 

 ten har" — heder det — „ved sin Ophævelse af Forordningen af 

 1741 (Konventikelplakaten) saavelsom ved sin Dissenterlov ned- 

 brudt den Vold, hvormed den ældre Lovgivning havde omgivet 

 Kirken, men uden samtidig at sætte denne istand til den indre 

 Kraftudvikling, som dog nødvendigvis maa træde istedenfor hine 

 ydre Forsvarsmidler, naar den . . . angribes af alle Slags Dis- 

 sentere paa samme Tid, som man i dens eget Indre forefinder 

 den højeste Misfornøjelse, en Uro og Gjæring, som for en stor 

 Deel ligefrem synes at ville føre til dens Opløsning." 2 Saaledes 

 taler den Frygtsomme, men Frygt tyder paa Svaghed, og vi har 

 maaske havt en af den norske Kirkes Svaghedsperioder i denne 

 Tid, da de to sidste betydelige Rationalister i vor Kirke — Biskop 

 Neumann og Provst Nicolai Wergeland gik bort. Paa Stor- 

 thinget fremsattes forskjellige Forslag, der tydelig nok viste, at 

 0. Nielsens Skriverier havde havt Virkning. Der blev dog ikke 

 videre af det, uden at Paabudet om Afskaffelsen af alle Kon- 

 firmationsbøger undtagen de to i 1843 autoriserede — blev 



1 Kirkelig Tid. X - Maj 1858. 



2 Theolog. Tidsskr. f. d. norske Kirke V, 249. 



Vid.-Selsk. Forh. 1905. No. 6. 



