108 D. THRAP. [No. 6. 



falde af sig selv, at han skrev til sin Barndomsven M. B. Land- 

 stad for at høre hans Mening om Sagen. Landstad har vistnok 

 maattet tænke som Wexels 12 Aar tidligere, 1 da han saa, at 

 her var Fare paafærde. Skulde Wexels' Salmebog faa Ind- 

 gang i Vor Frelsers Kirke, saa vilde den have været autoriseret, 

 men med de Kræfter, Kirken raadede over, maatte der — mente 

 L. — kunne skaffes Menigheden en bedre Salmebog. Han ansaa 

 det derfor heldigst at sende Kaurin sit Svar i en Avis, 2 og her 

 fremkom da en Kritik, som i Skarphed Intet lod tilbage at 

 ønske, medens Wexels' Person naturligvis behandledes med den 

 største Ærbødighed. Han negter ikke, at Wexels har en Salme- 

 tunge, men anser ellers hans Digter-Talent for ringe. Der er 

 vakre Salmer af ham som : „Hvert et Lys i Livets Nat" — 

 „Hvor der er Tro paa Gud" — men der er andre, som er „hel 

 tarvelige". Vi skal naturligvis ikke udtale nogen Mening eller 

 Dom ved Siden af vor navnkundige Salmedigter, men kun be- 

 mærke det besynderlige, som man kan forudse. Naar Wexels' 

 Navn og hans Arbejder forlængst er glemt udenfor Kirke- og 

 Litteraturhistorikernes Kreds, vil han leve som Salmedigter i 

 Folket ved den Salme „0 tænk, naar engang samles skal", der 

 kanske nu er den Salme, der synges mest i Norge. Vi vil her- 

 med ikke paa nogen Maade have modsagt Landstads Ytring, at 

 Wexels' Salmebog ikke er national. Den kunde med sit Sprog 

 og Indhold umulig vinde Indgang i vort Folk. Har der i de 

 gamle (Kingo-) Salmer været noget til Folkesproget og Folke- 

 stemningen henhørende, saa var dette under Bearbejdelsen blevet 

 udvisket, og en for Folket fremmed Klang var kommen isteden. 

 Og ikke nok med dette: her var indført en Mængde Ordformer, 

 der ikke var norske og ikke skjønne: faver, tav, Tjørne, ty-er, 

 fri-er, trodselig, mægtelig, skyndelig, skuffelig, fuldstor. For den 

 nationale Stræben, der i 1830-Aarene, medens Wexels arbejdede 

 med sin Salmesamling, ikke faldt tækkelig hverken i politisk 

 eller æstetisk Henseende, var han aldeles fremmed. At noget 

 nyt her arbejdede sig frem, har visselig været skjult for ham 



1 «Morgenbladet" 1841 No. 31. Se o. S. 101. 



2 „Christianiaposten" 1285-86, 1305-6 (April 1852). 



