1905.] WILHELM ANDREAS WEXELS. 109 



endnu 1849, da han udgav Salmebogen. Det nationale Arbejde 

 havde imidlertid gjort et betydeligt Fremskridt, da Landstad 

 skrev i Maj 1852. Mange, som i 1840-Aarene havde læst Sal- 

 merne i Wexels' Samling uden i ringeste Maade at stødes ved 

 de rent danske Udtryk og de mange unorske Vendinger, havde 

 1852 faaet andre Øjne at se med. 



Kaurins ovennævnte Artikel blev Anledning til, at et Menig- 

 hedsmøde blev sammenkaldt i Kristiania — vistnok det første i 

 det nittende Aarhundrede. Man skulde tro, det var en stor Be- 

 givenhed, men Aviserne taler ikke om Mødet, der blev holdt 

 3dje Maj 1852, Dagen efter, at Landstad havde afsluttet sit oven- 

 nævnte kritiske Brev. Det blev holdt i Frimurerlogens store 

 Sal ved Fæstningen, og for den theologiske Ungdom, der havde 

 samlet sig paa Galleriet, tog det sig ikke ud, som om Forsam- 

 lingen var stor — maaske 150 — 200. Efter Stiftsprovst Lieunghs 

 Anmodning dirigerede Professor Kaurin, der antoges at være 

 bedst hjemme i Sagen. Han udtalte, hvad han havde skrevet i 

 ..Christianiaposten", og fremsatte et hermed stemmende Forslag. 

 De optrædende Talere var — saavidt erindres 1 — foruden Diri- 

 genten kun Welhaven og Steensrud. Welhaven paaviste med 

 det dybeste Alvor Svaghederne ved Wexels' Salmebog, men gav 

 sig en Blottelse ved at karakterisere den som pietistisk, idet 

 han aabenbart havde dannet sig et andet Begreb om Pietisme 

 end det historiske, hvis han ikke sigtede til, at Brorson havde 

 for stor Plads. Dette bragte Grundtvigianeren Steensrud til med 

 Kraft at hævde som Wexels' ubestridelige Fortjeneste, at han 

 havde været en Stridsmand mod Pietismen mere end nogen 

 anden hos os. Mødet staar for vor Erindring som et Slags 

 Tvekamp mellem disse 2 Hædersmænd, og her havde Welhaven 

 Overmagten baade i Veltalenhed, Argumentationens Skarphed og 

 fremfor alt i den levende Bevidsthed om, at han kjæmpede for 

 den gode Sag. Man havde naturligvis et stærkt Vaaben i Menig- 

 hedens Nød med den evang.-kristelige Salmebog, men Welhaven 

 var jo ligesaa fortvivlet over den som Modstanderne, saa man 



1 Forfatteren var tilstede paa Galleriet under hele Mødet. 



