110 D. THRAP. [No. 6. 



ikke kunde komme til ham her, men blev nødt til at holde sig 

 til Wexels' Bog og lade den kritisk sigte. Det var at vente, at 

 Wexels' Venner var her i stort Antal, og det var kun med faa 

 Stemmers Overvegt, Mødet erklærede sig imod Indførelsen af 

 hans Salmebog. Man var imidlertid fuldt paa det rene med, at 

 Noget maatte gjøres, og et nyt Møde berammedes til 24de Maj 

 1852. Paa dette skulde der nedsættes en Komite til at istand- 

 bringe et Udvalg af Salmer til Brug ved Siden af den evang.- 

 kristelige Salmebog. Det er ingen Hemmelighed, at man, inden 

 Mødet sammentraadte, arbejdede stærkt paa at faa Komiteen 

 saaledes sammensat, at Welhaven kom med og Wexels ikke. 1 

 Det lykkedes ikke. Wexels, Pastor Andreas Grimekmd og cand. 

 theol. Jørgen Moe valgtes. 



At Wexels har været glad over at faa sin Salmebog indført 

 i Fængselskirkerne, er vel ligesaa sikkert som, at han glædede 

 sig ved Tanken om at faa den ind i Vor Frelsers Kirke. Derfor 

 har Landstads Kritik været ham et haardt Slag, og det har vel 

 været den, der gjorde Udslaget. Wexels var tung og havde 

 vanskeligt for at taale Modsigelse. I den Komite, hvor han nu 

 sad, ansaa han sig som den, der kunde og skulde handle alene, 

 idet han skulde gjøre Udvalget af Salmer som Tillæg til den 

 evangelisk-kristelige Salmebog. Han holdt sig til sin egen Sam- 

 ling og fulgte med Konsekvense sin egen Redaktion. Kun en 

 eneste af de Salmer, Wexels havde valgt — Grundtvigs: „Søn- 

 dag Morgen fra de døde" — lykkedes det Grimelund og Moe at 

 faa udskudt. Moderne var ofte vanskelige nok for disse to sagt- 

 modige Mænd. Engang — det var maaske ved Forhandlingen 

 om den ovennævnte Salme — tog Wexels Hat og Stok midt 

 under Mødet og frasagde sig det hele Arbejde. Han blev borte 

 i 2 Timer og var lykkelig ved at finde sine Kolleger paa Pladsen, 2 

 da han kom tilbage. De havde forstaaet at tåge alt muligt 



1 Min Fader, som fortalte dette, havde uden Tvivl selv været presset. 

 Han var en Beundrer af Welhaven, men holdt sig borte fra Mødet 

 maaske af Agtelse for Wexels, maaske fordi han ikke ansaa Welhaven 

 for den rette Mand i saadanne Sager. 



2 Meddelt af Biskop C. P. Essendrop. 



