1905.] WILHELM ANDREAS WEXELS. 113 



udarbejde et Lovforslag, hvori Konventikelplakaten hævedes, 

 men med nogle Bestemmelser, der kunde borttage Betænkelig- 

 hederne herimod. 1 Kommissionen skjænkede ikke Hjelms Lov- 

 udkast nogen Opmærksomhed, men skrev et nyt, der imidlertid 

 ikke gik igjennem paa Storthinget 1842, hvor Beslutningen fra 

 1839 gjentoges, og nu var Konventikelplakaten borte. 



Man var i Norge kommen saa vidt, at man forstod, at Intet 

 fra Statens eller Kirkens Side kunde indvendes mod Friheden 

 til at holde gudelige Forsamlinger, men Hensynet til de om- 

 rejsende Prædikanter gjorde mange frisindede Mænd betænkelige. 

 Et Slags Forbud mod disse ansaa ogsaa Wexels foreneligt med 

 denne Frihed. Han vidste nok, at Gud kan opvække et Sende- 

 bud udenfor den offentlige Lærerstand, men 1) maatte der da 

 foreligge overordentlige Omstændigheder, og 2) maatte et saa- 

 dant godtgjøre sit Kald ved overordentlige Gjerninger. — Naar 

 de ærlig skulde gjøre sig Rede for sit Kald, mente Wexels, at 

 Lægprædikanterne vilde blive faa og have Krav paa Statskirkens 

 Tak. 2 Det synes heraf at fremgaa, at Lægprædikanternes Tal 

 paa denne Tid (1840) ikke har været stort, og det er jo rimeligt 

 nok, da Konventikelplakaten endnu stod ved Magt. Man kan 

 ogsaa heraf se, hvor lidet Wexels har kjendt den Kreds, af hvil- 

 ken de fremgik. Han har ikke kjendt Haugianerne uden i 

 enkelte af deres mest fremtrædende Repræsentanter, Christopher 

 Grøndahl, Arnt Solem, Amund Helland. At man i de haugian- 

 ske Kredse som Bevis paa Omvendelsen hos Begyndere for- 

 langte, at de ligesom andre skulde prædike eller ■ — som de 

 sagde -- „redde Sjæle fra Døden", 3 og at der saaledes maatte 

 tindes en hel Del, der kun ventede paa Lejlighed til at slippe 

 løs — har vistnok hverken Wexels eller nogen anden udenfor 

 Haugianernes Kreds kjendt til. Wexels tilkjendte dem ingen 

 Bet, men var paa det rene med, at de burde taales, ligesom 

 man paa Forhaand burde anse dem som velmenende Venner, 



1 Statsraad P. C. Holsts Optegnelser S. 307. 



2 Cfr. Mau S. 186-88. 



3 N. J. Holm: Beretning om en Samtale med A. Solem i Trondhjem 

 Dcbr. 1822 (Arkivet i Herrnliut). Se o. S. 62. 



Vid.-Selsk. Forh. 1905. No. 6. 8 



