12 rt. COLLETT. [No. 7. 



i Smaalenene, ikke langt fra den svenske Grændse, ligesom 

 Museet senere har faaet Exemplarer fra den nærliggende Jølsjø. 



De største af disse Exemplarer havde en Totall. af 275 mm ; 

 Sidelinien talte hos 3 Individer 46, 46 og 47 Skjæl. 



Sandsynligvis forekommer denne Art paa flere Steder i det 

 fredrikhaldske Vasdrag. 



I Ødemarksjø er den kjendt under Navnet Sørv. Den er 

 her temmelig talrig, og vel kjendt af Befolkningen som en fra 

 den almindelige Brasen forskjellig Art. I stort Antal forekommer 

 der ligeledes i Jølsjø, en omtr. 5 Kilom. lang, smal Indsø kort 

 østenfor Ødemarksjø. Fra andre Localiteter ere endnu ikke med 

 Vished Exemplarer paaviste. 



Den gaar ikke under Land, undtagen i Legetiden (sammen 

 med A. bratna) lidt før Midten af Juni. Den hider aldrig paa 

 Krog, og fanges ikke, ligesom det leilighedsvis kan være Til- 

 fældet med den anden Art, til andre Aarstider. Den ansees for 

 en næsten værdiløs Fisk, og er ikke Gjenstand for Fangst. 



I Juni 1899 modtog jeg atter et større Individ, fanget 20de 

 Juni i den ovennævnte Jølsjø. Fangsten var dette Aar begyndt 

 15de Juni, og Indsenderen havde ved en enkelt Leilighed faaet 80 

 Individer i sine Garn. 



Aspius aspius, (Lin.) 1758, 1766. 



Udbredelse. Forekommer i Norge hovedsagelig i Indsøen 

 Øieren og dens Bielve Ler-Elven og Nitsund-Elv, og opnaar her 

 en Vægt af indtil 6 Kilogr. Den synes ikke at stige op i Glom- 

 men ovenfor Øieren, og mangler saaledes i Vormen og Mjøsen; i 

 Glommens sydlige Del forekommer den sparsomt, og erholdes 

 i ringe Antal endnu ved Fredrikshald, hvorfra Chria.-Museet 

 eier Individer. 



Den kaldes i Øieren Blaaspol. 



Aspius alburnus, (Lin.) 1758, 1766. 



Udbredelse. Lauen er almindelig udbredt i Søer og sagte- 

 flydende Vasdrag i Landets sydøstlige Dele, men mangler i hele 



