1905.] MEDDELELSER OM NORGES FISKE 1 AARENE 1884 — 1901. 129 



Algier i Marts 1901. Da Unger af R. nidrosiensis endnu ikke 

 med Sikkerhed have været fundne, har en directe Sammenligning 

 mellem den middelhavske Art og R. nidrosiensis i samme Sta- 

 dium ikke kunnet foretages. 



De foreliggende (yngre) Exemplarer af R. macrorhynchus 

 ere forskjellige fra R. nidrosiensis ved Legemets større Glathed ; 

 Oversiden er helt glat, fraregnet de 2 korte Torne foran Øinene; 

 Undersiden er glat, undtagen paa Snudens Midte, samt dens 

 Yderrande indtil i Høide med Munden. Ungerne ere glattere, 

 end den større Hun. 



Fremdeles er Tornerækken langs Midten af Halen kortere, 

 og Tornene ere færre, end hos R. nidrosiensis. Rækken be- 

 gynder ved Enden af Ventralerne, og tæller 11 — 12 Torne; det 

 større Exemplar har desuden enkelte spredte Torne, der repræ- 

 sentere Siderækkerne, foran og under Dorsalerne (3 paa hver 

 Side). Ungerne have intet Spor af Siderækker. 



Farven er endelig hos R. macrorhynchus characteristisk, 

 idet hele Undersiden er bestrøet med talløse sorte Prikker (ved 

 hver Slimpore). 



I Legemsform afvige endvidere Exemplarerne af R. macro- 

 rhynchus fra R. nidrosiensis ved den stærkt afrundede Pectoral- 

 vinkel, der især i den øvre Rand er stærkt krummet. 



Raja batis, Lin. 1758, 1766. 



Udbredelse. Glat-Skaten forekommer paa det noget 

 dybere Vand rundt alle Landets Kyster lige op til Varanger- 

 fjorden, og har været optaget saa langt tilhavs udenfor Finmar- 

 kens Kyster, som Fiskeforsøg med Trawl eller Line have været 

 drevne. 



Størrelse. De største Ind., som have være undersøgte fra 

 de norske Kyster i de seneste Aar, have havt følgende Maal : 



Vid.-Selsk. Forh. 1905. No. 7. 



