ældre end fra Slutningen af 13de Aarh. Der maa vel altsaa 

 have eksisteret en ældre Tekst, hvis Lægebogen er skrevet af 

 Henrik Harpestreng, om hvem det blot er oplyst, at han var 

 Kannik og Medicus hos Kong Erik Plogpenning og døde 1244. 

 Lægebogen er for de to Urtebøgers vedkommende som bekjendt 

 i det væsentlige — med enkelte Tilsætninger — kun en Gjen- 

 givelse paa Prosa af et hexametrisk, latinsk Digt — de viribus 

 herbarum — fra Begyndelsen af 12te Aarh., antagelig forfattet af 

 en fransk Lægmand, Odo af Meudon. Eiter en nøiagtig Sammen- 

 ligning havde Taleren i de islandske Fragmenter fundet Tegn 

 til, at Oversætteren ikke blot havde holdt sig til Harpestreng, 

 men ogsaa kjendt og søgt at bruge den latinske Original. Det skulde 

 have sin Interesse at høre, om Prof. Hægstad havde kunnet 

 finde det samme for den norske Versions Vedkommende. 



Disse Bemærkninger fremkaldte en Replik fra Foredrags- 

 holderen. 



5. Derefter fremlagde Gen eralsekretæren de siden sidst 

 afholdte Møde udkomne færdigtrykte Afhandlinger af Selskabets 

 Publikationer. 



Mathematisk-videnskabelig Klasse. 17de November. 



(Formand : Brøgger. Sekretær : Johannessen). 



1. Brøgger gav — i Anledning af indløbet Med- 

 delelse om Selskabets Medlem, Prof. Friherre F. von Richthofens 

 Død — en Udsigt over dennes Liv og Betydning for Udviklingen 

 af den moderne Geografi. Han opfordrede Selskabet til at hædre 

 hans Minde ved at reise sig. 



2. Johannessen mindedes Selskabets Medlem, den 

 store Anatom og Histolog Professor i Wiirzburg Albert von 

 K o 1 1 i k e r, der siden Klassens sidste Møde var afgaaet ved 

 Døden. Han paapegede hans grundlæggende Betydning for Ud- 

 viklingen af vor Tids Anatomi, Histologi og Embryologi. 



Selskabet hædrede hans Minde ved at reise sig. 



3. Dernæst holdt Johannessen et Foredrag over 

 Resultaterne af den i Paris netop afholdte Kongres for 



