4 P. A. ØYEN. [No. 1. 



terrasselinje, der tegner sig meget udpræget saavel i topografisk 

 relief som i jordbundens dyrkning. I denne terrasses overflade- 

 lag lykkedes det her kun at finde Littorina obtusata Lin. var. 

 littoralis. 



Ved Bervibækken blottedes imidlertid ved en anstillet prøve- 

 gravning følgende profil: Øverst 4 dm. mørkegraa muldjord og 

 derunder 1,6 m. temmelig renskyllet sand med indtil hovedstore 

 stene, der endnu viste fremtrædende isskurede former; under 

 dette sandlag laa et rigt skjælførende lag, hvis øverste 3 dm. 

 bestod af temmelig ren middelsgrov sand, men dybere af en 

 mere fin og lerblandet, hvor imidlertid allerede i en dybde af 3 

 dm. videre undersøgelse hindredes af indtrængende vand. Da vi 

 senere kommer tilbage til de faunistiske forhold, skal her kun i 

 sin almindelighed anføres, at denne molluskfauna ved Berven 

 viser et udpræget tidligere geologisk præg end faunaen i de nær 

 i samme høide liggende banker ved Barkevik og viser sig i 

 modsætning til de derværende mere littorale banker at være af 

 en mere sublittoral karakter. Allerede dette var et forhold, som 

 med det daværende kjendskab til vore postglaciale banker van- 

 skeliggjorde, for ikke at sige umuliggjorde identifieringen af 

 denne sublittorale bankes plads i den geologiske tidsfølge. 



Nordsjø-bankerne. 



Den følgende sommer, 1899, havde jeg anledning til at 

 besøge de fra Keilhau's og Sars's tid saa bekjendte banker ved 

 Nordsjø; foruden at undersøge disse noget nøiere lykkedes det 

 mig ogsaa at fremfinde endel nye forekomster, saaledes at der 

 nu i denne egn staar til raadighed for en sammenligning ikke 

 mindre end ti forskjellige banker, rigt skjælførende, dels i samme 

 og dels i noget forskjellig høide over havet. Samtidig anstillede 

 jeg 29 og 30 august med to aneroidbarometre 35 iagttagelser af 

 barometertrykket, altsaa ialt 70 høidemaalinger, for at bestemme 

 høiden af de respektive terrasser og banker. Nu er det rigtignok 

 saa, at aneroidmaalinger ofte er meget usikre, ja ofte endog i 

 høi grad unøiagtige; men jeg antager dog, at man ved det her 



