1906.] DET SYDLIGE NORGES „BOREALE" STRANDLINJE. 5 



indførte aneroidnivellement med stadig kontrol tør gjøre regning 

 paa nogenlunde sikre resultater. De 70 høidemaalinger er saa 

 senere beregnet ved reduktion til de to meteorologiske stationer 

 Dalen og Færder og ved at gaa ud fra de med sædvanlig be- 

 redvillig imødekommenhed fra kanalkontoret opgivne fastpunkter, 

 Nordsjø niveau 15,1 m. o. h., Løveid nederste slusehøide 9,0 m. 

 o. h. og elvens høide nedenfor samme sluse 4,5 ni. o. h. 



Aamdalstrand-banken. 



Ikke langt fra Løveid sluser har man paa den nordøstlige 

 side af Nordsjø den bekjendte fossilforekomst ved Aamdalstrand ; 

 lige forbi gaar der ind en lang, smal vig af Nordsjø. Selve 

 den art- og individrige skjælbanke begynder i et par meters 

 hoide over Nordsjø, men her i meget udraset og nedgledet til- 

 stand, og fortsætter op til en høide af ca. 9 m. Gjennem en 

 blanding af skjælmasse og lerblandet, graa sand blottedes i 

 dennes øvre del følgende profil, nedenfra opad: nederst tynde 

 vekslende lag af sand og ler, derpaa 1 — 2 dm. meget fin, graa 

 sand tildels sterkt lerblandet, derover 1—2 dm. fin, graa sand 

 med enkelte skjælrester, derpaa 1,5 dm. en blanding af ler og 

 sand, derover 1,5 dm. middels fin sand, saa igjen 1,5 dm. en 

 blanding af ler og sand; derover fulgte saa det skjælførende lag, 

 af noget forskjellig mægtighed, hvorfra materialet er tåget til 

 den i det følgende meddelte statistiske analyse. Et forholdsvis 

 rigt grønsvær bredte sig her over bankens muldlag, og i omeg- 

 nen breder sig i denne høide et udpræget marint terræn, terras- 

 ser og erosionsformer. Det . skjælførende lag bestaar for det 

 meste af hele og smuldrende molluskskaller med en forholdsvis 

 liden iblanding af finere og grovere sand. Over denne banke 

 hæver sig imidlertid ind mod dalsiden i en høide af ca. 3 m. 

 nok en, næsten udelukkende af rent skjælsmulder bestaaende 

 banke, hvis indhold en foreløbig undersøgelse angiver at beståa 

 af sterkt smuldrende anomia-, mytilus- og balanusrester, men 

 hvoraf den statistiske analyse har fremdraget en fauna, der 

 ingen væsensforskjel viser fra den lavere liggende bankes uden 



