1906.] DET SYDLIGE NORGES „BOREALE" STRANDLINJE. 7 



Aamdalstrand-bankens fauna. 



For at skaffe nærmere rede paa den faunistiske karakter af 

 ovennævnte banke ved Aamdalstrand har jeg udført følgende 

 statistiske analyse: 



Terebratulina caput serpentis Lin. forekom i et enkelt 

 brudstykke af et mindre eksemplar, forøvrig af den typiske 

 form. 



Waldheimia cranium Mtill. forekom i et enkelt brudstykke 

 af et mindre eksemplar, forøvrig af den typiske form. 



Anomia ephippium Lin. forekom i den typiske form, snart 

 af den mere flade, snart af den mere hvælvede type, mere eller 

 mindre rundagtig eller tildels noget mere langstrakt; formen naar 

 til sine tider næsten den hemisfæroide. Længden naar op til 21 

 mm., men er dog som regel noget mindre, ja ofte endog i 

 betydelig grad, og gaar hos den hemisfæroide type neppe over 

 15 mm. Af den typiske form optaltes 215 og af den hemi- 

 sfæroide 30 eksemplarer. Desuden forekom var. cylindrica i en 

 længde af 15 mm. i 3 eksemplarer, var. transversocylindrica i 

 1 eksemplar, var. elongata i en længde af 22 mm. i 3 eksem- 

 plarer og sqvamulalignende juvenilformer af længde op til 12 

 mm. i 7 eksemplarer. Altsaa tilsammen 259 eksemplarer. 



Anomia aculeata Lin. forekom i den typiske form af længde 

 op til 16 mm. i 11 eksemplarer. 



Anomia patelliformis Lin. forekom i den typiske form af 

 en længde op til 38 mm., men de fleste eksemplarer betydelig 

 eller ialfald noget mindre; formen er enten den nær kredsrunde 

 eller noget mere langstrakt, snart af den mere flade, snart af den 

 mere hvælvede type. Optalt 394. Dertil føies 5 eksemplarer af 

 længde op til 22 mm. af en næsten hemisfæroid form, et 27 mm. 

 langt eksemplar af cylindricaformen og et 22 mm. langt eksem- 

 plar af elongataformen ; ialt saaledes 401 eksemplarer. Hos 

 denne typiske form har man to skarpt adskilte muskelindtryk, 

 et større øverst tilhøire og et mindre nederst tilvenstre. Om end, 

 som de morfologiske forhold viser, forbindelsen mellem denne 

 type og striata-typen er meget nær, saa anser jeg det dog for 

 fuldt berettiget at skille temmelig skarpt mellem disse to, dels 



