1906.] OM VLV-NAVNENES BEH. I N. TELEMARKEN OG BAMLE. 7 



i Gerdene (!) D. N. XIII 130. 1490 (fra nu af Gaarden(n) eller 

 Gaarde(ne)). 



*Gorbin. Navnet er enestaaende i denne Form. 



I „Indledn. NG." S. 51 fremsættes to Muligheder for dets Forklaring. 

 Den ene er, at det er en Sammensætning af Hankjønsordet gin. gar or 

 med vin; den anden, at det kunde høre sammen med det eiendommelige, 

 uforklarede Navn Goro, nu Gol i Hallingdal. 



8. Eiken østre 10 sammesteds, udtalt eilja. — Eikini (nom. 

 og acc.) R. B. 11. a Æikini D. N. I 173. 1331. 215. 1341 o. fl. 

 (alle endende paa n eller nn). 



*Eikin. Navnet er en Sammensætning af Trænavnet gin. eik, f., 

 „Eg", med vin. Det findes ogsaa andetsteds i samme Herred, se nedenfor. 



9. Borgen 51 sammesteds, udtalt ba rja. 



Det er en Feiltagelse, naar Navnet i 0. Ryghs Manuskript for Brats- 

 berg Amt opgives udtalt med Enstavelsestone. Ud fra denne Opfatning 

 kan man ikke betragte Navnet som en Sammensætning med vin, især da 

 overbevisende Skriftformer fra Middelalderen mangler. Givet derimod, at 

 det udtales med Tostavelsestone, hvad jeg mange Gange og ved forskjel- 

 lige Leiligheder har faaet Vidnesbyrd om, bliver ingen anden Forklaring 

 mulig. De ældre Skriftformer, som findes, stiller sig heller ikke i Veien 

 for en saadan Antagelse. Thi som det af de citerede ældre Skriftformer 

 for de hidtil berørte vin-Navne har været seet, fastholdes den Tradition at 

 skrive disse med n i Udlyden regelmæssig gjennem hele den nyere Tid 

 indtil vore Dage. 



De ældre Skriftformer er: Borgenn 1585. Borienn 1602 

 (1 Halvgaard). Borgen 1665. 1723. 



*Borgin. Navnet er en Sammensætning af det i Stedsnavne saa 

 hyppige Hunkjønsord gin. borg, „befæstet Høide", med vin. Borg, f., 

 staar vistnok i Aflydsforhold til berg, n., hvormed det altsaa er nær be- 

 slægtet. 



10. Eiken 62 sammesteds, samme Navn som No. 8 oven- 

 for, og udtalt paa samme Maade. — a Ekine D. N. VII. 457. 1462. 

 Ege Sk. 11. Ecke 1585 o. fl. (alle udlydende paa n (n)). 



11. Kiken 26 Saude, udtalt. $?%a. — i Kikini R. B. 7. Ku- 

 ken 1585. Kicken 1665. Kichen 1723. 



Navnet antages NG. IV, 1, S. 39, for at være et oprindeligt *Kikin, 

 sammensat af vin og en uforklaret Stamme kik-, som oftere forekom- 

 mer i Gaardnavne (se samme Sted). Navnet har dog rimeligere havt lang 

 Vokal i sin Iste Stavelse (tilgrundliggende Form *Kikin). Herpaa tyder 

 for det første bestemt den nuværende Udtale, saavel af Iste Stavelses 

 Vokal som af det posttoniske -in (jfr. alle de foregaaende Eksempler). 

 Dernæst peger ovenstaaende Skriftform fra 1585 i samme Retning. 



