1906.] OM V1N-NAVNENES BEH. I N. TELEMARKEN OG BAMLE. 9 



*Grenin. Navnet er en Sammensætning af Trænavnel „Gran", i gin. 

 Form gr on, f. (gen. granår) med vin. Navnet gjenfindes i Hiterdal, se 

 No. 21 nedenfor. 



16. Skøien 34 Bo, samme Navn som No. 14 ovfr. og 

 udtalt paa samme Maade. — i Skodini R. B. 9. Skodim, Skaadim 

 St. 45 b. 46. Skodinn 1585. Schøyen 1665. Schoien 1723. 



Man er her saa heldig at have en Skriftform fra Middelalderen, der 

 fastslaar Navnet som et oprindeligt Sko 5 in. Det er en Sammensætning 

 af den i Stedsnavne oftere forekommende Stamme skoo- el. ikke om- 

 lydt ska (V, over hvis Betydning man ikke er helt klar, med vin. 



Den paafaldende Skrivemaade i Nutiden er importeret østenifra (jfr. 

 Skeien 101 Lunner, udtalt skøin). Mange Steder skrives Navnet Skaaden 

 og i Akershus og Jarlsberg og Larviks Amter Skui. De naturlige Forhold 

 taler her mægtig for den Antagelse, at det omstridte skoiV, skaft- er 

 samme Ord som det angelsachsiske sceadu, engelsk s ha do w, shade, 

 „Skygge", hvortil videre stiller sig det ensbetydende tyske Schatten. 

 Gaarden ligger nemlig „baksølt" for en stor Del af Aaret, i Halvkreds 

 under et skyggende Fjeld paa dens sydlige og vestlige Side. 



Ogsaa fra Gaarden Skøien No. 14 tager skyggende Fjeld (Hanto- 

 fjeldet) Solen væk i Kveldingen, længe før Solen gaar af Lundegaardene 

 t. Eks. 



17. Grivi 47 sammesteds, udtalt grtvi eller gri vé. — 

 a Grofwinæ R.B. 10. i Grafwin (trykt Grafwom) R. B. 6. Groffuin 

 D. N. XIII 130. 1490 (fra nu af altid e i Roden og som oftest 

 udlydende n(n)). 



*Grefin. Vi har her et nyt Eksempel paa den ovenfor under No. 4 

 omtalte Eiendommelighed ved flere af disse Navne, at Middelalderens 

 Skriftformer opviser to mere eller mindre synonyme Sideformer, hvoraf i 

 dette Tilfælde den u- eller w-omlydte a Grofwinæ R. B. 10 ervraget, medens den 

 i-omlydte, udgaaende fra et Grafwin som i R. B. 6, ligger til Grund for 

 den nuværende Udtale. — Navnet er en Sammensætning af Hunkjønsordet 

 gin. grof (gen. grafar), „Grav, gravet Fordybning", med vin. 



18. Stiven 21, 22 Hiterdal, udtalt sti vi. — Steffwin Sk. 11 

 o. fl. (Stiffuen, Stiven 1723). 



" S t e f i n. Navnet er vistnok en Sammensætning af Hankjønsordet gin. 

 stafr, „Stav, Stok", med vin. Om Iste Sammensætningsleds Forekomst 

 og Anvendelse i Stedsnavne, se Indledn. NG. Side 78. Det er ikke 

 umuligt, at der med „Stav" her kan have været sigtet til en liden Elv eller 

 Bæk, som danner Skillet mellem Stivi søndre og Løkja, før den fal- 

 der i Hovedvasdraget (Heddøla). Som alle Tverelve i Hiterdal gaar den 

 dog for det meste i skarpe Svinger og kan kun paa faa Steder siges at 

 være stavret, — og da kun for ganske korte Stykker. Det maatte i Til- 

 fælde forholde sig saa, at Elvens Løb var sammenlignet med Stave, der laa 

 i forskjellige Retninger. Jfr. det oftere forekommende Elvenavn „Stavaa", 

 Elvenavnene Ski&a (Elvens Løb har været sammenlignet med et Skid), 



