18 OLAI SKULERUD. [No. 2. 



Det er muligt, at allerede paa den Tid, da den første Assi- 

 milation indtræder, har Endelsen været udtalt forskjellig, i enkelte 

 Former som w in, i andre som yn eller in, men iethvertfald har 

 Palatalvokalen og n'et endnu været holdt vel ud fra hinanden i 

 begge Kategorier, og Omlyd indtraadte følgerigtig i begge. 



Man kan ikke undgaa at blive opmærksom paa den Eien- 

 dommelighed, at i-Omlydens rette Felt synes at have været de 

 oprindelig korte 1 , medens de oprindelig lange overveiende viser 

 w-Omlyd. Men om man herfra tør slutte, at der allerede paa 

 <3et Stadium af Navnenes Liv, der ligger forud for Omlydens Ind- 

 træden, har været nogen lovmæssig gjennemført Forskjel i Udtalen 

 at' det enklitiske win mellem Grupperne I og II (saaledes at w' et 

 i II var svundet før Omlydsepoken) er ikke dermed givet. Kun 

 har Spirerne været der til den senere Spaltning i Valget af Omlyd, 

 og disse Spirer synes da igjen at have ligget i Aksentueringen. 2 



Ved den Tid, da den anden Assimilation indtræder, maa 

 imidlertid Kløften have aabnet sig vid mellem de to Grupper. 



delbar, d. v. s. : 2den Stavelses w eller i virker paa den forudgaaende 

 Stavelses Vokal gjennem de mellemstaaende Konsonanters Labialise- 

 ring eller Palatalisering; medens den anden Assimilation bunder i Lige- 

 vægtsforholdet. Dette taler dog efter min Mening ikke mod Rigtig- 

 heden af den følgende Fremstilling. 



1 Skoe er her det eneste Eksempel, som ikke har i-Omlyd. 



2 Det frembyder sig nemlig som en rimelig Løsning, at det enklitiske 

 win endnu havde sterk Bitone efter oprindelig kort Iste Stavelse, paa 

 en Tid da det efter lang Iste Stavelse havde faaet svag Bitone: og 

 Omlyd virkes kun af w, u eller i, der stod i umiddelbart følgende 

 Stavelse med svag Bitone eller Ubetonethed. Omlydens Indtræden er 

 derfor å priori at ansætte til et noget senere Tidspunkt i den korte 

 end i den lange Stavelse (iethvertfald hvor man opererer med Navnene 

 i tostavelses Form; de trestavelses Former af korte vin -Navne har 

 derimod naturlig faaet Omlyd paa samme Tid som dejange vin-Navne 

 (jfr. nedenfor S. 21), og Vekslen af to og tre Stavelser maatte afføde 

 Dobbeltformer, der saa kunde kjæmpe om Overtaget). Imidlertid gjen- 

 nemførtes w'ets Bortfald i større og større Maalestok ad analogisk Vei 

 (efterat dette Bortfald tidligere i visse Former var virket lydret af de 

 nedfr. S. 20 fremholdte Aarsager). Nu først sank 2den Stavelse i 

 Navnene af Gruppe II til svag Bitone, men nu var ogsaa*enhver Grund 

 til w-Omlyd borte, i og med w'ets Bortfald. Der blev da kun Plads for 

 i- Omlyd, og hvad videre denne angaar, da er det efter hele den givne 

 Udvikling af det enklitiske -in sandsynligt, at den endnu kunde gjøre 

 sig gjældende i II paa en Tid, da dette var udelukket i I grundet 

 i'ets Nasalering. 



