I906-] OM VIN-NAVNENES BEH. I N. TELEMARKEN OG BAMLE. 23 



..Stikke", „Pind", tiurr (tetrao, Hønsefuglen), o. s. v. (i Forhold 

 til f. Eks. Tzvekann (jfr. gin. kvik en di), „Kjødet under Neg- 

 lene paa Mennesket", he ta (m., Bite) o. s. v.). Jfr. ogsaa vt us 

 i Saude og paa Lifjeld, af V.iS husar 1 , i Forhold til det enkle 

 Ord ve (gin. vi&r, m., „Træ, Stok, Skov"). Medens videre det 

 vestlige Nedre Telemarken (Lunde, Bø) har ru é, har det østlige 

 (Hiterdal) derimod roa af Ru 6 it, og Saude ro v éaf i Ru 5 i. 

 Ingen af disse Eksempler er dog helt ud analoge. 



Den samme Vokalharmoni som foreligger i Skoe No. 14 og 

 16, udmærker ogsaa sterke Fortidsparticipier som sko' té (skudt) 

 m. fl.; o for « her skyldes dog Analogi fra Infinitiv. 



Vokaludjævningen i Grini, Grivi, Stivi belyses af Mands- 

 navnet Ijitill af Ketill; i Tinn er i — i overmaade hyppigt, 

 f. Eks. i svage Hankjønsord: bi ti, „Bite" o. s. v. 



Til Belysning af Vokaludjævningen i Ryjy No. 19 og Yly 

 No. 20 tjener Adjektivet og Adverbiet my pjy (meget), Intet- 

 kjønsordene stypjy (Stykke), smy ty (= Aasen Sm eie, en 

 Græsart; hertil vel Gaardnavnet Smylisaas 74, 1 Hiterdal), Han- 

 kjønsordet ny fjtjyl, samt Gaardnavnet Lynydalen 86 Hjartdal. 



Ved den i Grene No. 21 stedfundne Vokaludjævning er et 

 vin -Navn kommet paa lige Fod med sterke Verbers Fortids- 

 participier som t té („ædt, spist"), i Tinn ogsaa med svage Han- 

 kjønsord som Me ve (Kammer, lidet Værelse). 



Man kunde ventet, at Themavokalen i Nutidens Udtale af 

 Gaara No. 7 Kap. I ovenfor havde været lukt langt o og ikke d. 

 Det er jo en Kjendsgjerning, at Vokalen o foran rb faar tidlig 

 Forlængelse og derfor behandles som gin. 6. Imidlertid tror jeg 

 ikke, at man uden videre kan slaa o og o saadan ganske i 

 Hartkorn, og Gaara er jo et opr. GorSin; jfr. i Nedre Tele- 

 markens Dialekt mai af mor Sr, gen. m ar 6 ar (Dyrenavnet Maar, 

 martes), men naturligvis ol af or 5 (n., Ord), o. s. v. Sæter- 

 navnet hartfn eller hartta 27 Gjerpen sammenstilles NG. IV, 2 

 S. 4 med holkn, n., „stenig Grund, Klippegrund" eller hort, f. 

 (hortr, m.) „Ujævnhed, Knude" ; da det nu er vitterligt, at rt 



1 Vibhusir (acc.) R. B. 10 for Vidhus paa Lifjeld. 



