OLAI SKULERUD. [No. 2. 



Stammen baml- er vistnok beslægtet med Folkesprogets Verbum 

 be ml a, «plaske, skvulpe", hvortil Bemla som Navn paa en Elv, der falder 

 i Ua langt oppe i Skovbygden i Nes, Romerike (se Elvenavne S. 10). 



Liksom det paa to Steder i Nedre Telemarken forekommende Gaard- 

 navn Sauar, har da Bamle vistnok Hensyn til Bækkebrus eller Elvesus i 

 Nærheden '. 



5. Gjerpen 59, 60 Gjerpen, opr. Gaardnavn, og end nu 

 brugt som saadant i Flæng med „Præstegaarden", udtalt jce rpon. 



Den ægte folkelige Udtale er dog jei rpd- el. jcérpa-såkfn 

 (dv. forøvrigt ovenfor). 



Ældre Navneformer: Gerpina, Gerpine, Gerpini, Gerpene 

 sokn (fra 2den Halvdel af 15de Aarh. ofte Gerpen s.). a Gerpini, 

 Gerpene, Gerpine, Gerpina. Gærpins kirkia R. B. 36 o. m. fl. 



*Gerpin. Navnet er en Sammensætning, vistnok af en Stamme garp-, 

 hvis Betydning og Oprindelse ikke er sikkert forklaret, med vin. Navnet 

 er ikke enestaaende. 



Da Gjerpen Præstegaard og endnu mere Kirken til alle Sider ligger 

 dominerende over Omgivelserne, synes det naturlig t at anse første Led for 

 beslægtet med en Stamme jærp- (i Nutidsudtalen), der oftere forekommer 

 i Navne paa Høider. Saaledes er der en Holme i Farvandet ovenfor Skien, 

 som kaldes jcerpdnskått, og NG. III S. 338 anføres der et Navn Jerp- 

 skaftet. „Efter en Sæter jcerpdn, der igjen kan have sit Navn efter 

 en Høide". 



En Støtte synes denne Forklaring at vinde deri, at Hofund („det 

 sig hævende Landskab") som bekjendt er det gamle Navn paa den Del af 

 Herredet, hvor selve Gjerpensgaardene er situerede paa en af de høiesle 

 Punkter. Denne Forklaring synes imidlertid ikke at passe paa Gjerpen i 

 det Jarlsbergske. 



Hvis Udtalen jce rpdsåkfn beror paa Tradition, er det 

 muligt, at det slappe udlydende e her gaar tiibage til et sent 

 middelaldersk a, opstaaet af ældre in paa samme Maade som i 

 Lina, Æsa, Mæla og de i Kap. I for Nedre Telemarken opreg- 

 nede Navne. 



Det er dog paafaldende, at dette a senere — i Modsætning 

 til i de øvrige Navne — skulde være svækket til e. Maaske 

 kan Aarsagen være at søge i den Konsonantforbindelses Natur, 

 som her virkede Længden ved Position. 



Et tredje med disse fuldstændig analogt Navn, der forekommer paa 

 tre forskjellige Steder i de lavere Egne af Bratsberg, er Siljan i Bamle, 

 i Eidanger og i Solum, overalt sigtende til stillerindende Vand — Ud- 

 videlser af Bækkeløb — i Gaardenes Nærhed. 



