Botaniske undersagelser i indre Ryfylke. 



Af 

 Ove Dahl. 



I. 



(Fremlagt i mode i den mathematisk-naturvidenskabelige klasse 26 jan. 1906. 



D, 



'en indre del af Ryfylke, det nordligste af de to fogderier, 

 hvori Stavanger amt har været delt, tilhører det sydligste høi- 

 fjeldsparti paa vor vestkyst. Det er at betragte som en vidt- 

 strakt fjeldmark, der har sin største høide inde ved amtsgrænsen 

 (Skavlen 1575 m., Mælen ca. 1550 m., Vasdalseggen 1667 m., 

 Snenuten 1607 m., Napen 1349 m., Blaafjeld, Nordre Lysekam 

 1324 m.) og gjennemskjæres af dybe, næsten parallele, i regelen 

 i nordøstlig retning gaaende revner, hvorigjennem Boknfjorden 

 sender sine arme langt ind i fjeldmassen 1 . 



Sydligst har man Hølefjorden, der gaar ind i sydøstlig ret- 

 ning og med sin fortsættelse, den trange Frafjord, er 24 km. 

 lang. En fortsættelse af den sidste er den af steile fjeldsider 

 indesluttede Frafjorddal. 5 km. udenfor Frafjordens bund gaar 

 der ind en bugt til den ialfald i sin nedre del temmelig brede 

 Dirdal. Et stykke længere ade fører paa østsiden den 7 km. 

 lange Espedal ind til Espedalsvandet. En af de merkeligste 

 fjorde i hele Ryfylke er dog den arm, som Hølefjorden sender 



1 Høideangivelserne er i regelen hentede fra amtskartet. Ellers er flere 

 oplysninger om naturforholdene hentede fra Norges Land og Folk XI,. 

 Stavanger Amt, af Boye Strøm. Kr.ia 1888. 



Vid.-Selsk. Forh. 1906. No. 3. 1 



