OVE DAHL. [No. 3. 



tidligere vaar end paa Østlandet. Det hænder saaledes kun i 

 strenge vintere, at Suldalsvandet fryser til, men sommeren er 

 oftest saa kjølig, at snefonnerne mangesteds bliver liggende 

 sommeren over i ringe høider. Ifølge Helland (Jordbunden i 

 Norge, p. 194) er 26 km. 2 dækket af sne og is, hvoraf 12 km. 2 

 falder paa Saude, 14 km. 2 paa Suldal. 



Nøiagtige temperaturmaalinger foreligger ikke fra indre Ry- 

 fylke, men derimod fra det nordfor Suldal liggende Røldal. Til 

 sammenligning kan her anføres efter Mohns klimatabeller middel- 

 temperaturerne, henførte til perioden 1841 — 90, for Skudenes og 

 Røldal. (Se omstaaende tabel.) 



Af dyrkbar mark findes der i indre Ryfylke forholdsvis 

 ringe arealer, Da fjordsiderne oftest er steile og dalførerne i 

 regelen trange og korte, er det især inde i fjordene og det nedre 

 af dalene, at der findes større partier af opdyrket jord samlet. 

 Mange steder skyldes denne gamle moræners eller terrassers 

 sand og grus, hvorover der kun hviler et temmelig tyndt muld- 

 dække, saaledes i Fossan ved indløbet til Lysefjorden og i Fra- 

 fjord og Dirdal inderst inde i denne fjord, i Aardal, i Hjelme- 

 lands dalfører (f. eks. i Vormedalen), rundt Saudefjordens bund, 

 i Sandsdalen og tildels i Suldal. Hvor underlaget er hensmuldret 

 skifer, bliver muldjorden dybere, f. eks. i den nordre del af 

 Strand, de ydre dele af Fister og Hjelmelands kirkebygd, Jelse, 

 halvøen mellem Sands- og Vindefjorden (de sidste to steder til- 

 lige kalkholdig lerbund), Hylsfjordens nordside. I skiferfeltene 

 findes ogsaa de bedste sæterdale i Ryfylke, f. eks. Aabø- og 

 Slettedalen i Saude og inde i Suldal. I de sydligere fjord- 

 distrikter, hvor underlaget er den haardere granit eller gneis, 

 findes derimod ude ved havet større partier, der er ganske golde 

 eller kun bevoksede med ener og lyng, og i de indre fjeldtrakter 

 oftest kun ensformige heier, der kun afgiver et magert beite. 



I Lysefjorden er der vistnok den rigeste kirsebæravl i hele 

 amtet; men skifertrakterne, særlig i Hylsfjorden, vilde dog 

 utvivlsomt ved forsøg vise sig ligesaa egnede for frugtavl. 



Hvad skovene angaar, er de fleste øer i Boknfjorden lave 

 og bevoksede med løvskov. Ved fjordenes indløb er derimod 



