16 C. 0. E. arbo. [No. 6. 



have været fredsommelige, og deres lige ere, siger han, Vinovi- 

 loth, som af enkelte er antaget at betyde Vingulmørks Beboere. 



Jordanes skiller saaledes ganske tydelig mellem 3 forskjel- 

 lige finske Stammer, nemlig Scretofenni i det nordlige Norge, 

 som noget for sig, Finnaithiæ i det sydligere Sverige 1 , og disse 

 Finni mitissimi i Syd-Norge, hvis Temperament han endog 

 saaledes nærmere charakteriserer. 



Hertil vil jeg ogsaa foie, at i det gamle Beovvulf -Kvad, 

 som Prof. Schiick jo antog handlede om en gautisk Helt, nævnes 

 igjen Finni, som boende i Nærheden af Raumemes Kyst, 

 idet Helten paa sin Kapsvømning mod Breca af Strømmen blir 

 drevet hen til Finnernes Land 2 . 



Alt peger jo saaledes, forekommer det mig, med Bestemthed 

 paa, at her har i tidlig Tid boet et Folkefærd, som kaldtes Finni. 



Gaar man ud fra, at Jordanes med sine Finni mitissimi er 

 kommen til netop at betegne denne vor nuværende blonde Kyst- 

 befolkning i det sydvestlige Norge, er det jo ganske mærkeligt, 

 hvordan hans folkepsychologiske Charakteristik ogsaa passer paa 

 disse Folk den Dag idag. 



Efter mine tidligere givne Charakterskildringer af vore blonde 

 Kortskaller ere de jo virkelig endnu mitissimi og udgjøre vistnok 

 vort Lands mest fredelskende Befolkning. Den ethnologiske Op- 

 dagelse, at der i det sydvestlige Norge i overveiende Grad fore- 

 kommer en blond kortskallet Befolkning, som har en med de 

 nuværende Finlændere beslægtet Skalleform og med et til Jor- 

 danes' Skildring tilsvarende Folkelynne, maa derfor give denne 

 hans Meddelelse forøget Betydning. 



Jeg har tidligere fremhævet 3 , at vor blonde Kortskalle, som 

 ikke oprindelig hørende til den norrøn-germaniske Folkestamme, 

 vist heller ikke har talt et nordgermanisk Tungemaal, men først 

 efterhaanden ved Berøring med de langt talrigere og sandsyn- 



1 Hos Adam af Bremen staar Finnedi, og Saxo kalder dette Grændse- 

 landskab mod Danmark ligefrem for Finnia og Indbyggerne Finnenses 

 (P. A. Munch, Det n. Folks Historie I. B. S. 93). 



2 Beowulf X. V. 22, translated by J. L. Hall. 



3 G. Retzius, Crania suecica antiqua, ref. af C. Arbo, S. 12. 



