1906.] FEMTEN AARS GLACIOLOGISKE IAGTTAGELSER. 9 



I denne forbindelse har dette betydning kun for saa vidt, 

 at det viser samme variationsfase som Rembesdalsskaaken, der 

 ogsaa denne sommer viste en bestemt om end svag tilbagegang. 

 Og derved vinder igjen dette mere indirekte i interesse, at der 

 saavel dette aar som de to foregaaende indtraf skadeflomme i 

 Simodalen paa grund af Dæmmevandets udbrudskatastrofer, hvor- 

 ved altsaa efter al sandsynlighed den samme oscillationsfase 

 kan følges endnu et par aar tilbage. Hvorledes forholdet var i 

 de nærmest følgende aar, kjendes ikke; men i 1897, 98 og 99 

 var den stationær. skjønt der i sidstnævnte aar var en ganske 

 svag aftagen i mægtighed. For de senere aar foreligger ingen 

 speciel beretning om Rembedalsskaaken undtagen for sommeren 

 1901, men da oscillationsfasen denne sommer var ensløbende 

 og ensværdig med Hardangerjøkelens i sin almindelighed, tør 

 man ogsaa gaa ud fra, at det samme, saa omtrent ialfald, har 

 fundet sted ogsaa i de nærmest tilstødende, saavel forudgaaende 

 som efterfølgende aar. I 1900 var Hardangerjøkelens aftagen 

 meget sterk og i 1901 sterkere end i mands minde. Aaret 1902 

 med den sene vaar og kolde sommer bragte stationær bræstand. 

 Den kolde og regnfulde sommer 1903 bragte overskud af sne 

 med positiv oscillationsfase, men sommeren 1904 medførte igjen 

 en forholdsvis sterk svinding af bræerne. Det hele kan saaledes 

 sammenfattes i følgende billede: 



1891 1900 



91 92 93 94 95 96 97 98 99 00 01 02 03 04 



El El El ? ? ? ° ° El©© ° + - 



Sommeren 1893 udstrakte jeg ogsaa mine undersøgelser til 

 et par af Jostedalsbræens grene, nemlig Boiumbræen og store 

 Suphellebræ, ligesom jeg samme sommer foretog en brætraverse 

 fra Fjærland til Olden. 



Det er sandsynlig, at der har fundet sted en ganske svag 

 fremadskriden af bræerne i Fjærland omkring 1890; thi i 1889 

 siger Slingsby om Suphellebræen, at den „is advancing at 

 present" 4 . 



