1906.] AKCENTUERINGEN I TYRKISK (OSMANISK). 9 



til at styrke det indtryk af monotoni, som ungarsk tale straks 

 gjør paa grund af den faste akcent paa første stavelse. — I 

 modsætning hertil byder tyrkisk stadig paa afveksling og lyder 

 fint nuanceret, hvad der ikke mindst skyldes en diskret anven- 

 delse af den musikalske sætningsakcent, ubundet af mekaniske 

 regler. Endnu en ting vil jeg nævne om sprogets musikalske 

 side: det forekom mig, at den tyrkiske tale gjennemgaaende be- 

 vægede sig i et betydelig hoiere register end den ungarske. 



Alt i alt fik jeg ved denne første anledning, jeg havde til 

 at høre tyrkisk, det indtryk af sproget, at dets „klang" — der 

 vel i første række bestemmes af akcenten, i videste betydning 

 af ordet, omend ogsaa arten af sprogets lydforraad og de an- 

 vendte lydforbindelser her spiller med ind — mest mindede om 

 fransk. Jeg har ikke nærmere studeret den franske akcent eller 

 fransk fonetik i det hele tåget, saa jeg tør ikke udtale nogen 

 mening om, i hvilken grad dette overfladiske indtryk kan være 

 begrundet. Men jeg vil føie til, at dette første indtryk fik jeg 

 yderligere bestyrket i Konstantinopel, hvor jeg jo ofte havde 

 anledning til at høre fransk ved siden af tyrkisk, — vel at 

 merke fransk talt af saadanne, hvis morsmaal det var 1 . 



Hvad jeg i Sofia havde lagt merke til vedrørende den tyr- 

 kiske akcent, havde straks i høi grad vakt min interesse, og 

 under det arbeide med sproget, som jeg saa fik anledning til i 

 Konstantinopel, havde jeg stadig akcentforholdene for øie. 



Og henimod slutten af mit ophold der, da jeg var kommet 

 saa nogenlunde ind i det almindelige talesprog, gjorde jeg ak- 

 centueringen til gjenstand for en systematisk undersøgelse, ved 

 hvilken jeg benyttede mig af begge mine „sprogmestere" sam- 

 tidig. Den ene af dem var rigtignok født bosnier, men kunde 

 fra barnsben af ogsaa tyrkisk og havde siden 14-aars alderen 

 tilbragt al sin tid i Konstantinopel. Han var nu 37 aar gammel, 

 færdig „hodscha", — theologisk kandidat. Den anden var yngre, 

 theologisk student, og kunde ikke tale andet sprog end tyrkisk. 



1 Til illustration af, hvad der ovenfor blev nævnt om forskjellen mellem 

 tyrkisk og ungarsk akcentueringsmaade, læste jeg her op en liden 

 tyrkisk anekdote med ungarsk og norsk oversættelse. 



