1895.] DE ETHNOGRAPHISKE FORHOLD I GRÆKENLAND. 15 
Albanerne 9: -neserne endnu høre til de dygtigste af disse 
landes beboere. 
Med hensyn til Illyrernes nationalitet ere meningerne delte, 
idet G. Meyer og de fleste lingvister erklære dem for Indo- 
germaner, — naturligvis, kan man sige, — Pauli, som det synes, 
for Ikke-Indogermaner. Spøergsmaalet finder sin lesning i He- 
rodots beretning — thi Myser og Teukrer vare ikke Indoger- 
maner. G. Meyer (cfr. Essays und Studien) finder et stort 
antal ikke-indogermaniske ord i deres sprog, altsaa et fremmed 
underlag. Herhen hører Skodra, Skardus, Bora — sne — hvoraf 
boreas, eg.: snevind. Det vil saaledes gaa med Illyrernes indo- 
germanisme som med Etruskernes: den vil forsvinde. Forresten 
kjendes Illyrernes sprog kun fra en senere periode, da det var 
I en opløsningstilstand — paavirket af Latinen. Der skal kun 
tilføies, at Makedonerne mod nord og vest vare omgivne af il- 
lyriske stammer, hvormed de laa i stadig krig (ligesom mod syd 
og øst af thrakiske), deriblandt Pæonerne. I Epirus vare sand- 
synligvis de fleste stammer illyriske, ved siden af enkelte, der 
vare af græsk nationalitet, men udenfor den helleniske kultur 
og civilisation. Det samme gjælder om Akarnanien og Ætolien. Det 
sidste folk var et røverfolk med en overfladisk hellensk fernis, som 
kun i ringe mon skjulte den barbariske art. Pyrrhus var en ægte 
Skipetar af den art, som fra Skanderbeg lige til Ali Pascha af Te- 
pelen har spillet en rolle i disse egnes historie. Vi se saaledes, 
at illyriske og græske stammer har i disse egne fra umindelige 
tider tumlet sig om hinanden og ved siden af hinanden ligesom 
nu, og fremfor alt i den græske frihedskrig, da begge kjæmpede 
side om side mod Tyrkerne. 
Denne Herodots beretning (7.20. 5. 13) giver os i vir- 
keligheden nøglen til at forstaa Balkanhalveens tidligste ethno- 
ørapbiske forhold. For det første Thrakerne. Disse har sand- 
synligvis før Illyrernes indvandring været mere udbredte, end 
vi senere finde dem, navnlig har de vistnok strakt sig til Donau. 
Nu har Myserne trængt sig ind ved Hæmus' nordside, saa at 
kun navnet ripa Thracie der minder om Thrakerne. Videre: 
de enkelte thrakiske stammer, som findes i Grækenland, saaledes 
