18 : P. 0. SCHJØTT. [No. 5. å 
pones, var de første Hellener: hvad var da heltene for Troia, der ikke 
vare Hellenere, men dog Grækere efter den almindelige antagelse. 
Nu: denne forskjel imellem Hellener og Græker kjende ikke 
Grækerne selv. Den passer saaledes ikke. Men i ethvert fald 
modsigelsen maatte man over tant bien que mal og gjorde dem 
saaledes til Urgræker — et selvlavet begreb, som intet er og 
derfor ber udslettes af historien og philologien. Hovedstedet 
er Her. 1. 56 f. KG 
Herodot omtaler her Jonerne og Dorerne som de Vigtigste 
stammer blandt Hellenerne — Jonerne vare en oprindelig pelas- 
gisk stamme. Hvilket sprog Pelasgerne talte, derom siger han 
intet bestemt. Men at slutte efter tre byer, som han nævner, 
vare de barbarer. Deraf følger, at ogsaa Athenerne, der hørte 
til Jonerne, et oprindeligt pelasgisk folk, — da de gik over til at 
blive Hellener, skiftede sprog. Men den helleniske tunge har 
altid været uforandret. | | 
Stedet er merkeligt: det er for det første exakt, da det 
bygger paa forfatterens personlige kjendskab. Thi det er utvivl- 
somt, at han kjender de tre pelasgiske byer af egen erfaring. 
Derfra slutter han saa videre, at disse ere — fossile — lev- 
ninger af en gammel, tidligere mere udbredt stamme, og at de 
har bevaret sit gamle sprog. Dette ræsonnement synes fuld- 
kommen korrekt — thi at oprindelige Hellener (om Pelas- 
gerne havde været Hellener) havde antaget et barbarisk sprog — 
derpaa kunde umuiigt tænkes. Endvidere giver Herodots beret- 
ning en hel og storslagen, i sig sammenhængende historisk 
situation. Det nuværende Hellas kaldtes efter Herodot før Pelasgia 
(2. 56), d. v. s. beboerne i sin helhed vare Pelasger d. v. s. bar- 
barer. Fra denne nation udsondrede sig Hellenerne, altsaa et. 
nyt folk, der baade var forskjelligt fra Pelasgerne og udson- 
drede sig fra dem, da de fra begyndelsen af havde optaget i 
sig pelasgiske elementer. Ved denne sin udsondring var stammen 
svag, men forøgedes senere, da baade Pelasgerne og andre mindre 
folk sluttede sig til dem (Ad. v. s. assimileredes). Dette var 
ogsaa grunden til, at Pelasgerne intetsteds opnaaede nogen ud- 

