1895.] DE ETHNOGRAPHISKE FORHOLD I GRÆKENLAND. 19 
bredelse. (Der bør vistnok i slutningen af c. 58 læses: 700 
dy Ov tovro Emol doxéer &.). 
Hele det senere Hellas beboedes altsau før af Pelasger. 
Disse blev senere dels fortrængte af Hellenerne (saaledes i Thes- 
salien og tildels Pelopones), dels helleniserede, f. ex. den joniske 
stamme, hvis hoved var Athen. Det attiske folk har altsaa 
(efter Herodots udtrykkelige ord), som ovenfor sagt, før talt et 
andet sprog end græsk. 
Dette Herodots sted er et hovedsted, og jeg maa derfor nær- 
mere gaa ind paa, hvad der er fremført derom fra to hold, 
1) fra et lingvistisk og 2) fra et historisk. Som repræsentant for det 
første tager jeg A. Torp: ,,Om Hellenernes forhistoriske vandrin- 
ger*, og for det sidste E. Meyer: Geschichte des Alterthums* II. 
Torp læser Herodot 1.1. Croton og ikke Creston og siger, at det er 
nu almindelig anerkjendt, at dette er den rette læsemaade. Saa 
slutter han: Herodot ser i Crotons indvaanere Pelasger, forskjellige 
fra de øvrige Etrusker, og det der talte sprog er for ham ,det 
gamle pelasgiske*. Men intet tyder paa, at Croton har talt et 
andet sprog end det øvrige Etrurien. Herodot kjender saaledes, 
slutter Hr. Torp videre, intet til hverken Etrusker eller Tyrrhe- 
ner. Hans Ord er derfor uden værd. 
Denne haarde dom staar og falder med læsemaaden Croton 
for Creston. Alle Herodots haandskrifter har Creston, en by, 
hovedstad i landskabet Crestonia (enkelte OCresson, altsaa en 
uvæsentlig afvigelse). Croton læses af Dionysios fra Halic. og 
er en aabenbar feiltagelse eller fordreining af ham, der — som 
naturligt for en senere forsker — antog en artsforskjel imellem 
Pelasger og Etrusker. Denne Dionysios” feil angaar selvfølgelig 
ikke Herodot, og det forholder sig heller ikke saa, at alle nyere 
forskere har erkjendt, at den er den rette. Det er derimod en 
velbekjendt ting, at af de nyere forskere den ene udskriver den 
anden uden at undersege sagen videre — hvad der selvfølgelig 
intetsomhelst beviser — en vildfarelse bliver nemlig ikke til rand- 
hed, fordi den gjentages. Herodot taler paa anførte sted om, hvad 
han har seet selv og ved om forholdene ved Propontis og det nærlig- 
gende Thrakien, og her har han truffet levninger af den før saa 
2 
