
20 P. 0. SCHJØTT. [No. 5. 
udbredte pelasgiske stamme. At Herodot fra græske forhold 
og egne pludselig skulde gaa over til Italien og til egne, som han 
efter al sandsynlighed hverken kjendte eller interesserede sig 
for, er utænkeligt — saameget mere som han paaberaaber 
sig, hvad han af personlig erfaring ved. At betegne Herodots 
ord som værdilese, omtrent i samme aandedræt, som der — paa | 
et andet sted — indremmes, at Herodots fremstilling i et andet 
punkt, nemlig m. h. t. Lemnos, er blevet glimrende bekræftet, er i 
sandhed altfor strengt. Dette er hyperkritik, der grændser til 
nihilisme og er nær beslægtet med akrisi. Naar forfatteren 
sammesteds taler om forbindelse med Pelasger og Etrusker, da 
er denne betegnelse misvisende. Disse udtryk er nemlig ikke 
ensartede og sideordnede begreber, men det ene overbegreb, det 
andet underbegreb. Taler man t. ex. fra en Japanesers stand- 
punkt, kan man vistnok tale om de europæiske Engelskmænd &e., 
men ikke om forbindelse imellem Europæere og Engelskmænd. 
Den anden kritik, som jeg her nødes til at gaa ind paa, 
ikke for polemikens skyld i og for sig, men fordi den optræder 
med myndighed og derved imponerer mange, er den historiske 
kritik, kritiken med imperatormine, der stevner kilderne en bloc 
for sin domstol. Som type herpaa vælger jeg E. Meyer (Gesch. 
d. Ali. 2tes B. Forsch. Z.a. G.). Jeg skal saavidt mulig 
begrændse diskussionen og lade forfatteren selv tale. 
Efter E. Meier (G. d. A. 2. 56) har Pelasgernes urfolk 
aldrig existeret. ,,Leibhafte Pelasger hat es nur in Thessalien 
gegeben in der fruchtbaren Peneiosebene die bis in die spåteste 
geit ikren namen bewahrt hat* — og disse var en græsk stamme. 
De ere tidlig fortrængte af de indtrængende 'Thessalere. 
»850 kam die genealogische poesie dazu ihren Eponymus den ,erd- 
gebornen* Pelasgos zum Stammvater der Menschen zu machen. Da 
die Arkader fir die åltesten niemals gewanderten Menschen galten, 
musste Pelasgos ihr Almherr seim und wurde dem arkadischen 
Stammbaum vorgeschoben, mit dem er der Sache nach micht das 
mindeste zu thun hat.” Endvidere blev navnet det pelasgiske 
Argos, som betegnede den thessaliske slette, overført paa Argos 
i Pelopones, og ogsaa her af forfatteren til Danaideeposet, skabt 

