26 P. 0. SCHJØTT. [No. 5. 
Pelargos med r for s forekom i Athen, deraf Pelargikon for 
Pelasgikon, cfr. ovf.). De vare Barbarer; p. 410 siger han, 
at i Boeotien boede engang Traker, Pelasger og aAlot BåoBaooi. 
Denne Pelasgernes omstreifen nævnes paa flere steder hos Strabo, 
ogsaa hos Diodorus 5. 60, ligesaa hos Dionysios fra Halicarnassos, 
og deres forsvinden var gaadefuld (cfr. Herodot 1. 58: de gik op i 
Hellenerne). Og saa kommer et merkeligt sted: Attikerne ud- 
ledede deres navn fra zxAavn. Altsaa navnet er opstaaet i At- 
tika og har betydning: ,omstreiferne". Men da navnet Pelas- 
ger intet etymologisk har at gjøre med zAavn, synes dette gaade- 
fuldt. Imidlertid er det at merke, at denne omstreifen hos flere af 
de gamle forfattere spiller en stor rolle — den har saaledes efter al 
sandsynlighed sin rigtighed, d. v. s. den staar i forbindelse med nav- 
net. Og dette navn kan vi forklare. Athenerne talte, som ovenfor 
paavist, i virkeligheden ikke græsk. Der foreligger tydelige spor i 
Athen (— som ogsaa i Theben) af i alfald ét fremmed sprog. Dette 
sprog kjende vi: det var hebraisk. At saa var, bevises tydeligt ved 
stedsnavnene — der overalt ellers gjælde for fuldgyldigt bevis —, 
kun for Grækenlands vedkommende skal dette ikke gjælde. Vi 
har saaledes her: Melite, Salamis, Attika selv. Alle disse navne 
ere rent hebraiske dannelser. ,Athen* er opstaaet af den ægyp- 
tiske gudinde ,Neith* med foransat A.! Vi har endvidere føni- 
kiske grave fra Spata og Menidi — vi har hebraiske (2: føni- 
kiske) navne og begreber i deres kultus (t. ex. Zeus uetdiytog). Nu: 
paa Hebraisk har vi et ord ,palash", flakke om, hvoraf zaAat- 
orivot Xiowou — Philister. Men dette forklarer endnu ikke y 
i Pelas-y-o:. Imidlertid: i det ægyptiske findes der en sammen- 
blanding sted af ,t* og ,g". Navnet Pelasger er saaledes af 
semitisk rod, men er gaaet over Ægypten — og den ægyptiske 
kulturs indflydelse paa Grækenland bekræftes jo i fuldt maal 
af den græske tradition. Herodot og Strabo har saaledes ret, 
og det er et mere end letsindigt forsøg, naar nyere forskere 
f. ex. E. Meyer, mener at forklare denne tradition som en stor 
fadæse — uden al værd — en hypothese af de genealogiske dig- 
tere, der var literater, hvis hypotheser kun har subjektiv betyd- 
1 Neith med ægyptisk artikel Ta og foranskudt A — Athene. 

