
PE 
34 P. 0. SCHJØTT. [No. 5. 
ringere rolle end de pelasgiske stammer i Grækenland. Den 
romersk-italiske religion, forsaavidt som vi kjende den, er saa- 
ledes i sine ledende træk af orientalsk, d. v. s. etruskisk rod. 
Summen af dette er, at samtlige de stammer, blandt hvilke chri- 
stendommen, da tidens fylde kom, blev forkyndt, og som siden 
den tid har været dens bærere, 9: Jøder, Syrer, Græker, Romer 
og Germaner, har modtaget sit gudsbegreb fra den samme kilde, 
nemlig de syrisk-armeniske folk. 
Pelasger — Cadmeer — Athener. 
Grækenland før den doriske vandring kaldtes, som vi have 
seet, i sin helhed Pelasgia, 0: beboedes af Pelasger. Men forud 
for denne tilstand gaar der en anden historisk fase, da Pelas- 
gerne ikke var de eneraadende i Grækenland, men da der ved siden 
af dem fandtes et andet folk af forskjelligt sprog og nationalitet, 
9: Cadmeer. Efter i længere tid at have levet mere eller 
mindre fredeligt ved siden af hinanden, kom disse to nationale 
modsætninger i strid, og denne kamp, der var af afgjørende 
betydning for Grækenlands skjæbne, saavel i den førhelleniske 
som i den helleniske tid, endte med Cadmeernes nederlag og 
partielle fordrivelse. Dette er kampene om Theben, der spille 
samme rolle i det europæiske Grækenland, som kampen om Troia 
i det lilleasiatiske, og danne midtpunktet i dramaet, paa 
samme maade som kampen om Troia i Eposet. At der saaledes 
til grund for sagnet om de syv fyrsters tog mod Theben og 
Epigonernes tog ligger noget faktisk, er udenfor al tvivl. 
Den græske fantasi maatte være fuldstændig legnagtig, hvis 
ikke saa var. Kampene om Theben og, i forbindelse dermed, 
Heraklidernes fordrivelse spiller samme rolle i sagnet — træder 
ligesaa levende frem som Dorernes hermed sammenhængende 
vandring. Tilfældet har gjort, at sagnet er blevet os overleveret 
i poetisk gevandt. Da kampene om Theben er et nøedvendigt 
udgangspunkt for at forstaa Dorernes vandring, maa Vi noget 
nærmere behandle dem her. | 
