
* 
V 
[No. å 

44 P. 0. SCHJØTT. 


denne periode falder indførelsen af Dionysos kultur — Dionysos 
er en egen form af Solguden. Ved slutningen af denne periode 
opstaar strid imellem den cadmeiske stamme og lilleasiatiske 
stammer -— Zethos og Amphion, som ender med, at Cadmeerne 
beholde Herredømmet (Laios), men Theben er under disse stridig- 
heder bleven svag og skatskyldig under Orchomenos. Saa kommer 
Herakles — Tyriernes Melkart. Sagnet om ham betegner, at 
nye slægter fra Tyros paany colonisere Theben, som herved 
styrket beseirer Orchomenos. Men dette sagn har ingen plads 
i den cadmeiske kongerække. Religionen er nu ikke længere 
dualistisk, men polytheistisk. 
Imidlertid har vi spor af en periode, ældre end disse to, 
nemlig den, der betegnes ved Zeus Hypsistos og ved den pheni- 
kiske original, hvis græske oversættelse Zeus Hypsistos er, nem- 
lig: El-Eljon. Ogsaa denne periode er oversprunget eller rettere 
overgroet i sagnet. Navnet Thebe, følgelig ogsaa anlægget af 
den boeotiske by af samme navn, er fra Øvreægypten — ikke 
fra Phenikien. 
Hvorledes hænger nu dette sammen? Skal vi forsøge at 
tyde sagnets dunkle tale, bliver forklaringen følgende: Sammen- 
hængen imellem det græske Theben og Ævypten bevises ikke 
blot ved navnet, men ogsaa ved kultusformer, t. ex. Ammon og 
Neith, stamformen til Athene, hvilke begge forekom i Theben 
(zvhat Nyitat). Altsaa maa vi slutte, at Theben er anlagt fra 
Ægypten d. v. s. af Hyksos — ligesom ogsaa Athen, i overens- 
stemmelse med de sræske sagn. 
Dette er den ældste periode. Den anden betegnes ved nav- 
net Cadmeer, et folk nær beslægtet saavel med Hyksos — Mi- 
nyerne — i Ægypten, som med Phønikerne, og talende Phenikisk 
9: Hebraisk. Fra nu af er Theben i Boeotien dragen ind i den 
phenikiske kultur. At det førhelleniske Grækenland stod i nær 
forbindelse med Ævypten, ved vi, ikke blot af de græske sagn, 
men ogsaa af de fund, der ere gjorte i Mykene — forresten faar 
det blive fremtiden forbeholdt nærmere at belyse disse dunkle 
spørgsmaal.  Foreløbig maa vi lade os nøie med disse antydnin- 

